Цитопла́зма (от греч. κύτος — «клетка» и πλάσμα — здесь «содержащее») — полужидкое содержимое клетки, её внутренняя среда, кроме ядра и вакуоли, ограниченная плазматической мембраной. Включает гиалоплазму — основное прозрачное вещество цитоплазмы, находящиеся в ней обязательные клеточные компоненты — органеллы, а также различные непостоянные структуры — включения. Иногда под цитоплазмой понимают только гиалоплазму[1].
Термин «цитоплазма» был введен немецким профессором Альбертом (Рудольфом) фон Келликером в 1863 году как синоним термину "протоплазма". Впоследствии протоплазма стала подразумевать все содержимое клетки вне ядра, включая органеллы. Однако немецкий ботаник Эдуард Страсбургер был не согласен с таким определением цитоплазмы и в 1882 году[2] предложил называть так протоплазму без органелл, вакуолей и пластид .
В состав цитоплазмы входят органические и неорганические вещества многих видов. Основное вещество цитоплазмы — вода. Многие вещества (например, минеральные соли, глюкоза, аминокислоты) образуют истинный раствор, некоторые другие (например, белки) — коллоидный. В ней протекают почти все процессы клеточного метаболизма. Среди прочего, в цитоплазме есть нерастворимые отходы обменных процессов и запасные питательные вещества.
Схема строения типичной клетки животного. Отмеченные 5) Шероховатая эндоплазматическая сеть
Сім’ядолі - овальні частинки насінини молодого проростка, які розміщені одна навпроти одної. У квасолі звичайної сім'ядолі розгортаються над поверхнею ґрунту і зеленіють, у бобів і гороху, залишаються у шкірці насінини в глибині ґрунту. Часто у цибулі, пшениці, проросток має лише одну сім'ядолю; у квасолі, бобів, гороху – дві сім’ядолі, у хвойних - більше десяти (кількість сім’ядолей різна, залежить від виду рослини). Між сім’ядолями знаходяться два ще не розгорнуті листочки першого пагона, який видовжується. Підсім’ядольне коліно - циліндрична частина проростка під сім'ядолями. У дорослої квіткової рослини сім'ядолі та сім’ядольне коліно не зберігаються. В нижній частині воно переходить у перший корінь рослини.
Цитопла́зма (от греч. κύτος — «клетка» и πλάσμα — здесь «содержащее») — полужидкое содержимое клетки, её внутренняя среда, кроме ядра и вакуоли, ограниченная плазматической мембраной. Включает гиалоплазму — основное прозрачное вещество цитоплазмы, находящиеся в ней обязательные клеточные компоненты — органеллы, а также различные непостоянные структуры — включения. Иногда под цитоплазмой понимают только гиалоплазму[1].
Термин «цитоплазма» был введен немецким профессором Альбертом (Рудольфом) фон Келликером в 1863 году как синоним термину "протоплазма". Впоследствии протоплазма стала подразумевать все содержимое клетки вне ядра, включая органеллы. Однако немецкий ботаник Эдуард Страсбургер был не согласен с таким определением цитоплазмы и в 1882 году[2] предложил называть так протоплазму без органелл, вакуолей и пластид .
В состав цитоплазмы входят органические и неорганические вещества многих видов. Основное вещество цитоплазмы — вода. Многие вещества (например, минеральные соли, глюкоза, аминокислоты) образуют истинный раствор, некоторые другие (например, белки) — коллоидный. В ней протекают почти все процессы клеточного метаболизма. Среди прочего, в цитоплазме есть нерастворимые отходы обменных процессов и запасные питательные вещества.
Схема строения типичной клетки животного. Отмеченные 5) Шероховатая эндоплазматическая сеть
6) Аппарат Гольджи
7) Цитоскелет
8) Гладкая эндоплазматическая сеть
9) Митохондрия
10) Вакуоль
11) Цитоплазма
12) Лизосома
13) Центросома
Сім’ядолі - овальні частинки насінини молодого проростка, які розміщені одна навпроти одної. У квасолі звичайної сім'ядолі розгортаються над поверхнею ґрунту і зеленіють, у бобів і гороху, залишаються у шкірці насінини в глибині ґрунту. Часто у цибулі, пшениці, проросток має лише одну сім'ядолю; у квасолі, бобів, гороху – дві сім’ядолі, у хвойних - більше десяти (кількість сім’ядолей різна, залежить від виду рослини). Між сім’ядолями знаходяться два ще не розгорнуті листочки першого пагона, який видовжується. Підсім’ядольне коліно - циліндрична частина проростка під сім'ядолями. У дорослої квіткової рослини сім'ядолі та сім’ядольне коліно не зберігаються. В нижній частині воно переходить у перший корінь рослини.
надеюсь правильно я из России)