Прийшовши до своєї знайомої Житомирської, Цекова попросила останню побути декілька годин з її семимісячною дитиною. Житомирська погодилась. Коли дитина заснула, вона залишила її із
своєю дорослою, але хворою на шизофренію дочкою Мариною, а сама пішла у магазин. Невдовзі дитина пробудилась і почала плакати.
Марина, намагаючись її втихомирити, поклала їй на голову подушку.
Від нестачі повітря дитина померла. Згідно висновку судовопсихіатричної експертизи, Марина, накриваючи голову дитини
подушкою, уявляла, що заспокоює її, тобто не розуміла фактичних
64
властивостей і соціальної значимості своїх дій, а у зв’язку з цим і
можливі їх наслідки не усвідомлювала і усвідомити була не здатна.
Чи підлягає кримінальній відповідальності Марина?
Дано:
λ₀ = 600 нм
λ = 588 нм
с = 3×10⁵ км/с
Найти:
υ - ?
Мы воспользуемся формулой Доплера именно по такой формуле мы найдем скорость:
υ = Δλ/λ₀ × c - Закон Доплера
Но для начала мы найдем отношение смещения спектральных линии:
Δλ = λ₀ - λ = 600 нм - 588 нм = 12 нм
В результате допплеровского смещения длинна волны становится короче, значит звезда приближается к нам. Так как сдвиг маленький, то мы можем не использовать релятивистские формулы.
Теперь находим его скорость из формулы Доплера:
υ = 12 нм/600 нм × 3×10⁵ км/с = 0,02 × 3×10⁵ км/с = 0,06×10⁵ км/с = 6000 км/с
ответ: υ = 6000 км/с; Эта звезда - приближается
Проблема співвідношення краси й моралі становить ядро роману Оскара Уайльда "Портрет Доріана Грея". Що таке насолода в житті людини, яке значення має краса, яка краса, зовнішня чи внутрішня, важливіша: ці питання важким тягарем лягли на плечі головних героїв твору. Так, один з героїв стверджує: "Бути людиною — значить бути в гармонії із самим собою, а хто в гармонії з іншими людьми, той — у розладі із собою" .Парадоксальне твердження, бо ми звикли до іншого визначення гармонійного існування людини у цьому бурхливому і спокусливому світі: гармонія повинна охоплювати саму особистість і поширюватися на взаємини із оточуючими.
Реальність найчастіше розчаровує нас саме невідповідністю нашого внутрішнього стану і ставлення до нас близьких і знайомих. Жодна людина у світі, навіть злодій і вбивця, не може сказати про себе відверто: "Я негідник!" Навпаки, здається, що ти ідеал доброчинності, а всі інші просто тебе не розуміють. Ще не вигадали прилад, який би вимірював добро і зло, що панують у душі людини.
У фантастичному вигаданому світі Оскара Уайльда такий "прилад" з'являється. Портрет, який є втіленням уявлення художника Безіла Холлуорда про ідеал краси, оживає. У зв'язку із цим хотілося б зупинитися на таких поняттях, як краса і життя.
Саме образ Краси є головним у романі Оскара Уайльда "Портрет Доріана Грея". Кожен із героїв так чи інакше пов'язаний із красою. Художник Безіл красу створює своїми руками, адже мистецтво оперує узагальненим поняттям краси. Краса — це однозначно гармонія, яка дарує насолоду. Доріан Грей — втілення земної краси, яка дарує не тільки насолоду, але й страждання. Сібіла Вейн — приклад особистості, яка віддала перевагу красі у земному її прояві. Лорд Генрі — інтелектуал, який вірив, що краса-ідеал може жити не тільки у мистецтві, а й у реальності.