РЕШИТЕ ТЕМТ ГЛ. ФАКТОРАМИ ВЫДЕЛЕНИЯ ПРИРОДНЫХ районов ЯВЛЯЮТСЯ:
1. КЛИМАТ 2. РЕЛЬЕФ 3. ПОЧВЫ 4. РАСТИТЕЛЬНОСТЬ
2. УКАЖИТЕ ПРИРОДНЫЕ РАЙОНЫ:
1. ТУНДРА 2. РУССКАЯ РАВНИНА 3. ХВОЙНЫЕ ЛЕСА 4. ГОРЫ ЮЖНОЙ СИБИРИ
3. В ОСНОВЕ РУССКОЙ РАВНИНЫ ЛЕЖИТ:
1. МОЛОДАЯ СКЛАДЧАТОСТЬ 2. ПЛИТА 3. ДРЕВНЯЯ ПЛАТФОРМА 4. МЕЗОЗОЙСКАЯ СКЛАДЧАТОСТЬ
4. ГДЕ НА РУССКОЙ РАВНИНЕ ВЫХОДИТ НА ПОВЕРХНОСТЬ ДРЕВНИЙ КРИСТАЛЛИЧЕСКИЙ ФУНДАМЕНТ?
1. В КАРЕЛИИ И НА КОЛЬСКОМ ПОЛУОСТРОВЕ 2. В СРЕДНЕМ ПОВОЛЖЬЕ 3. НА ЮГЕ РУССКОЙ РАВНИНЫ 4. В РАЙОНЕ СЕВЕРНЫХ УВАЛОВ
5. ЛЕДНИКОВЫЕ ФОРМЫ РЕЛЬЕФА РАС В ЦЕНТРЕ РАВНИНЫ 2. НА СЕВЕРЕ 3. НА ЮГО – ВОСТОКЕ
6. РУССКАЯ РАВНИНА ПРОТЯНУЛАСЬ:
1. ОТ БЕЛОГО ДО ОХОТСКОГО МОРЯ 2. ОТ БЕЛОГО ДО ЧЕРНОГО И КАСПИЙСКОГО 3. ОТ МОРЯ ЛАПТЕВЫХ ДО ЧЕРНОГО 4. ОТ БАРЕНЦЕВА ДО СРЕДИЗЕМНОГО МОРЯ
7. ЭРОЗИОННЫЙ РЕЛЬЕФ НА РУССКОЙ РАВНИНЕ ХОРОШО РАЗВИТ:
1. НА ВАЛДАЙСКОЙ ВОЗВЫШЕННОСТИ 2. В ПРИКАСПИИ 3. НА ЮГЕ РАВНИНЫ
8. УКАЖИТЕ ВОЗВЫШЕННОСТИ, РАСПОЛОЖЕННЫЕ НА РУССКОЙ РАВНИНЕ:
1. СРЕДНЕРУССКАЯ 2. ТИМАНСКИЙ КРЯЖ 3. СЕВЕРНЫЕ УВАЛЫ 4. САЛАИРСКИЙ КРЯЖ
9. УКАЖИТЕ НИЗМЕННОСТИ РУССКОЙ РАВНИНЫ:
1. АМАЗОНСКАЯ 2. ПРИКАСПИЙСКАЯ 3. ПЕЧОРСКАЯ 3. СЕВЕРО – СИБИРСКАЯ
10. КЛИМАТ РУССКОЙ РАВНИНЫ:
1. АРКТИЧЕСКИЙ 2. УМЕРЕННО – КОНТИНЕНТАЛЬНЫЙ 3. УМЕРЕННО МОРСКОЙ 4. РЕЗКО КОНТИНЕНТАЛЬНЫЙ
11. КОНТИНЕНТАЛЬНОСТЬ КЛИМАТА ВОЗРАСТАЕТ:
1. С ЗАПАДА НА ВОСТОК 2. С СЕВЕРА НА ЮГ 3. С СЕВЕРО – ЗАПАДА НА ЮГО – ВОСТОК
12. ГДЕ НАБЛЮДАЮТСЯ САМЫЕ НИЗКИЕ ТЕМПЕРАТУРЫ ЗИМОЙ:
1. В МУРМАНСКЕ 2. В АРХАНГЕЛЬСКЕ 3. В САНКТ – ПЕТЕРБУРГЕ 4. В ПЕТРОЗАВОДСКЕ
13. УКАЖИТЕ ОЗЕРА РУССКОЙ РАВНИНЫ:
1. ИЛЬМЕНЬ 2. ТУРГОЯК 3. ЧУДСКОЕ 4. ЧАНЫ
14. НА КАКОЙ ИЗ РЕК ВЕСЕННЕЕ ПОЛОВОДЬЕ ПРОЙДЕТ БЫСТРЕЕ ВСЕГО: 1. ПЕЧОРА 2. КАМА 3. ДОН 4. СЕВ. ДВИНА
15. НАЗОВИТЕ РЕКИ РУССКОЙ РАВНИНЫ:
1. ДОН 2. ЕНИСЕЙ 3. АМУР 4. ОКА
галузевій структурі промисловості Італії переважають обробні галузі (76%). Провідна роль належить галузям машинобудування, хімічної промисловості, харчосмакової промисловості. Останніми роками зростає частка наукоємних галузей машинобудування. Змінюється і територіально структура промисловості: відбувається її децентралізація, переорієнтація на довізну сировину із розміщенням у припортових містах, зростання промислового потенціалу центра та півдня країни. В енергетичному балансі країні домінує нафта (понад 70%). Брак енергетичних ресурсів змушує імпортувати переважну кількість потрібних для економіки нафти (95% від споживання) та природного газу (60%). Нафта надходить морським шляхом з країн Перської затоки і переробляється на нафтопереробних підприємствах, розміщених в основному в портових містах. Газ експортується газопроводами з Росії, а також з Алжиру по газопроводу, прокладеному дном Середземного моря. Видобуваються невеликі кількості кам'яного вугілля.
Основна частина електроенергії (понад 200 млрд кВт/годин) виробляється на ТЕС - 65%. Працюють ТЕС на імпортному та власному вугіллі, частково на нафті, розміщуються біля нафтопереробних заводів або у великих містах, де орієнтуються на споживача. ГЕС виробляють 30% електроенергії і розміщені на альпійських річках, повний гідроресурс яких оцінюється у 56 млрд.кВт. АЕС в Італії не працюють після негативного рішення всенародного референдуму у 1987 році. Існують окремі об'єкти альтернативної енергетики.
Чорна металургія не має внутрішніх джерел сировини і орієнтується на імпорт, що зумовлює її розміщення у портових містах: Таранто (найпотужніший комбінат, 10 млн.тон сталі на рік), Неаполі, Генуї, Таранто та Пйомбіно. Переробні металургійні заводи розміщені в Турині, Мілані та Венеції, великих індустріальних центрах де накопичується багато металічного лому, а електрометалургія зосереджена поблизу джерел дешевої електроенергії - Больцано, Брешіа. На джерела електроенергії орієнтуються і підприємства кольорової металургії: алюміній виплавляється у Порто-Весме (Сардинія), Марчері, Больцано, цинк у Порто-Весме, Кротоне, свинець - у Порто-Весме, ртуть - у Тоскані. Італія виплавляє 25 млн т сталі і 250 тис. т алюмінію на рік. У виробництві сталі вагоме значення імпортного скрапу.
Машинобудування є найбільш динамічною галуззю. Ще не так давно в металообробці і машинобудуванні домінували Мілан, Турін і Ґенуя. Поступово ці галузі поширились на північний схід, а тепер і в Центр. Значними машинобудівними центрами стали Брешіа, Венеція, Трієст, Болонья, Флоренція і навіть Рим і Неаполь. Транспортне машинобудування є ключовою ланкою. Автомобілебудування представлене концерном "FIAT" із штаб-квартирою в Турині. Його виробничі потужності розміщені в Турині, Мілані, Модені, Больцано, містах П'ємонту і Ломбардії (автомобілі), Мілані, Емілії-Романії (трактори). Завод компанії "Alfa-Romeo" збудовано в Неаполі. Щорічно у Італії випускається до 2 млн автомашин. Окрім автомобілів, виробляються мотоцикли, мопеди, велосипеди. Суднобудівна промисловість розміщена в Трієсті, Генуї, Спеції, Ліворно, Таранто. Авіаційний транспорт виробляється в Турині, Неаполі, містах Ломбардії. У післявоєнній Італії набула розвитку електротехнічна промисловість та електроніка. Італія відома брендами пральних машин та холодильників у Комо, Варезе, Бергамо (8% та 12,5% від світового виробництва цих товарів відповідно). Окремі підприємства з виробництва електроніки розміщені у містах Південної Італії.
Хімічна промисловість Італії зародилась у Ломбардії, і нині там знаходиться чимало її підприємств. Крім того, з'явилися нові центри нафтохімії на Півдні і частково в Центрі. Італійська хімічна промисловість спеціалізується на органічній хімії - виробництві синтетичних волокон та полімерів. На північному сході в районі Трієста розміщуються нафтохімічні підприємства, на півдні Італії до підприємств хімії органічного синтезу додається виробництво мінеральних добрив. Хімічна галузь представлена державною монополією "ENI", концерном "Монтедісон" та його дочірньою фірмою "СННІА-віскозо".
Легка і меблева промисловість, які представлені невеликими підприємствами, зосереджені в місцях виникнення, тобто на Півночі, але й для них характерне зміщення в Центр, де оплата праці нижча. Модні вироби (одяг, взуття, меблі) є невеликою, але престижною частиною італійської промисловості. Італія є світовим лідером з виготовлення вовняних тканин, що становить понад 15% світового виробництва, і поступається за цим показником лише Китаю. Відповідно Італія належить до провідних світових експортерів продукції легкої промисловості. Країна визнана центром масової моди. Текстильна галузь розвинена найбільше у Північній Італії (Ломбардія, П'ємонт), є такі виробництва і на решті території (Неаполь, Прато).
Жер қыртысын құраушы минералдық бір тектес заттарды тау жынысы деп атайды. Жердің сыртқы қыртыс қабаттары көбінесе қатты тастардан тұрады. Сол себепті тау жыныстарын анайы түсінікпен атағанда тастар деуге болады. Тастардың жер бетіне шыққан айқын күрделі түрлері тауларда кездеседі. Тау жыныстары деген сөздің өзі сол тастардың тауда кездесу түсінігінен шыққан. Олай болса тау жыныстарының орнына тастaр деген түсініктің өзін алуға да болар еді. Расында петрография деген сөздің өзі де сонан шыққан болатын (грекше петро — тас деген сез). Бірақ ерте кезде осылай алынғанымен қазіргі түсінікке ол дәл келе қоймайды. Өйткені жер кабаттарын құраушы минералдық бір тектес зат қатарына, яғни тау жынысы қатарына су, мұнай, көмір, топырақ, сияқты заттар да жатады. Бірақ бұларды тас деуге болмайды. Сондықтан тау жынысы деген түсініктің тастан көрі мағынасы кеңірек. Сонымен, петрография тау жыныстарын зерттеуші ғылым.
Тау жыныстарының шығу тегіне жалпы шолу жасап көрейік. Жердің үстіңгі қабатындағы тас қабықты құраған тау жыныстары алғашқыда балқыған тұтқыр заттан қатайып пайда болған. Демек, ол тау жыныстарын құраған минералдар мен кристалдар да алғашқыда сол балқыған заттан пайда болған. Онан кейінгі замандарда, жердің қатты тас қабығы құрыла бастасымен ондай тау жыныстары, күннің шағу, желдің қағу, судың шаю әсерінен бұзылып, бөлшектерге жіктеліп, ажырап үгітіле бастаған.
Тау жыныстарының үгітіліп ұсақталған түйіршіктері суға еріп, химиялық әр түрлі қосындыларға айналып, тұнып, тығыздалып, бірігіп, басқа түрлі минералдарға және тау жыныстарына айналған. Мұнан кейін олар екінші рет қайта өзгеріп, тағы басқа тау жыныстарының түріне айналған. Жердің жүздеген миллиондаған ұзақ тарихы бойында осы әрекет көп қайталанып отырған. Сонымен қатар бертін келе-келе тау жыныстары мен минералдардың бұзылып өзгеруіне және жиналып құралуына тіршілік дүниесі де көп әсерін тигізген. Жердің тереңдегі ішкі ыстық қабаттарынан балқыған заттар қосындысы да (магма) анда-санда жер бетіне көтеріліп шығуын тоқтатқан жоқ . Олардың қатаюынан жаңа тау жыныстары пайда болады. Бұрын және жаңадан пайда болған тау жыныстары қайта өзгеріп, басқа минералдар мен тау жыныстарының түріне айналып отырады. Осы ретпен жер қыртысында пайда болған тау жыныстары мен минералдардың түрлері өте көп. Олардың бірсыпырасы а ң керегіне жұмсалады. Ондай минералдарды пайдалы қазындылар дейді немесе кен минералдары, кен тасы немесе руда дейді. Пайдалы қазындылардың жер қойнауынан шығатын орнын кен дейді. Жердің кен қазынасы таусылмас мол. Барлық асыл заттар, өнеркәсіп орындарының барлық керегі сол қазынадан табылады. «Асыл тастан шығады» дейтін халық мәтелі рас. Сол тастан шығатын асылды алмақ болып қарманудың арқасында а зор табыстарға жетті. Неше түрлі минералдар мен тау жыныстарының сырын ашып, түрлерін тапты. Қазіргі белгілі минералдардың түрі 3000 шамасында. Тау жыныстарының түрлері де 1000-ға қаралас. Бұлардың барлығын тізіп көрсетіп, жаттап алу мүмкін емес. Табиғаттың бүл сияқ ты көп түрлі заттарын тануда ғылымның тауып алған жеңіл әдісі бар. Ол әдіс — осы заттарды өзінің жаратылысына қарай белгілі топтарға бөлу, солардың әрқайсысына тән белгі қасиеттерін білу және әрқайсысының белгілі бір өкілдерін тани білу. Ботаника, зоология ғылымдарында, мысалы, өсімдіктер мен жануарларды топтарға, руларға, тұқымдарға, түрлерге бөледі, мұны систематика әдісі дейді. Сол сияқты минералдар мен тау жыныстарын да таптарға, топтарға, түрлерге бөледі. Сондай бөлінудің арқасында оларды тану, түсіну оңай болады. Тау жыныстарының негізгі топтарына тоқталайық.
Жер қабаттарын құрайтын барлық тау жыныстары үлкен үш түрлі топқа
Объяснение:
во отве ☝️☝️☝️☝️☝️☝️