Своим расцветом золотая орда в значительной мере была обязана беспощадному ограблению покоренных народов. как государство орда была лишена единой базы. постоянные распри ордынских ханов и непрекращающиеся восстания завоеванных народов делали неизбежным распад золотой орды. упорная борьба многих народов и прежде всего народа против татаро-монгольского ига была могучим фактором, который способствовал падению золотоордынского государства. победа, одержанная полками на куликовом поле над войсками мамая, ускорила распад золотой орды на отдельные ханства. основное ядро татаро-монгольского государства — большая орда — все более слабело. большая орда кочевала в низовьях волги. после ее распада образовалось несколько новых государств. во второй четверти xv века в среднем поволжье возникло казанское ханство. оно вело борьбу с государством за господство в среднем поволжье. первые казанские ханы улу мухаммед и его сыновья юсуф и махмутек грабили земли, порой угрожая самой москве. но в то время, когда в землях шел процесс объединения, в казанском ханстве происходила постоянная междоусобная борьба за власть. другое феодальное государство — астраханское ханство возникло в середине xv века в нижнем поволжье. это также был источник постоянных набегов на русь. сибирское ханство образовалось на территории западной сибири, между реками тоболом, турой, иртышем и обью. оно подчинило себе местные народы хантов и манси. на просторах от волги до иртыша кочевала ногайская орда, возникшая в конце xiv века. она пользовалась большим политическим влиянием в казанском, астраханском и сибирском ханствах. под властью новообразованных государств оказались многие народы, занимающиеся преимущественно земледелием и скотоводством. важную роль в их жизни играли промыслы — охота и рыболовство. у народов поволжья выделилась своя знать, начинали строиться города. укрепленные города строили и татаро-монгольские завоеватели. подать с местного населения взималась натурой — «ясак». завоевание татаро-монголами поволжья не прервало связей руси с соседними . в конце xiv века нижегородские князья подчинили себе часть мордовской земли. с потерей самостоятельности нижегородского княжества эти земли вошли в состав централизованного государства. татаро-монгольские завоеватели обосновались на крымском полуострове в xiii веке. здесь было образовано особое татарское наместничество, подчиненное золотой орде. татарская знать стремилась закрепить в своем владении крымский полуостров. захватывались близлежащие земли, грабилось население. татаро-монгольское присутствие в крыму отрезало от руси северное причерноморье. ситуацией воспользовались итальянцы для утверждения своих колоний. в xiii веке с разрешения монгольского великого хана в крыму была основана генуэзская колония кафа. генуэзские колонии существовали и в других городах: в херсонесе, , сугдее, керчи. венецианские купцы вели борьбу с генуэзцами за право торговли с крымом. из колоний вывозились зерно, соль, меха, лес и тому подобные товары. татарские ханы сбывали через итальянские колонии рабов, получая драгоценности, ткани, оружие. колонии были обязаны платить день, а в случае отказа подвергались разорению. к 20-м xv века относится образование крымского ханства. литовское княжество, заинтересованное в ослаблении золотой орды, утвердиться в крыму в качестве хана хаджи гирею. такую же цель преследовало и правительство. поэтому оно стремилось поддерживать с крымским ханством дипломатические отношения. кроме того, купцы были заинтересованы наладить через гавани северного причерноморья торговые связи со странами южной европы. после падения константинополя и захвата полуострова, к завоева
Передумови створення військової організації козацтва:
• поява у степовій зоні України угодників, а також втікачів від панського гноблення;
• створення укріплених зимівників і необхідність їх захисту;
• постійна загроза нападу з боку кримських татар;
• необхідність збройного захисту колонізованих земель від військового наступу державної адміністрації Польщі та Литви.
Запорожці створили військову організацію. Запорозьке військо формувалося на добровільних засадах, новобранців упродовж кількох років навчали досвідчені вояки.
• Славилася козацька піхота — найбільш боєздатна в Європі. Піхотинці шикувалися у три шеренги: перша — стріляла, друга — подавала рушниці, третя — заряджала їх.
• Добре організованою в козаків була оборона табору — укріплення з кількох рядів зсунутих і скріплених між собою ланцюгами возів, усередині якого знаходилося козацьке військо.
• Козацька кіннота була нечисленною. Наступала півколом і, таким чином, атакувала ворога не лише з фронту, а й із флангів.
• Успішно діяла козацька артилерія, вогонь якої підтримував дії піхоти.
• Була організована козацька розвідка — розвідувальна служба, що збирала інформацію про ворога в його володіннях. На підставі повідомлень розвідників розроблялися плани козацьких походів.
• Постійно діяли козацькі вартові — сторожова служба. Спеціальні підрозділи несли вартову службу в степу, де пролягали татарські шляхи, і в разі небезпеки повідомляли про неї за до системи димової сигналізації.
• Козацький флот складали морські та річкові човни — чайки.
Козацькі чайки — судна завдовжки 15-20 м, завширшки 3-6 м, заввишки до 4 м, мали від 20 до 40 пар весел, два керма (кормове й носове); рухалися як на веслах, так і за до вітрил.
Наприкінці XVII ст. на кожну чайку витрачалося, крім дерева, 210 кг заліза, 2 бочки смоли, 50 кг клоччя, 140 м полотна на вітрила. Вміщували чайки по 50-70 козаків зі зброєю, кілька гармат (кожна вагою 96 кг).
Військове мистецтво козаків
Передумови створення військової організації козацтва:
• поява у степовій зоні України угодників, а також втікачів від панського гноблення;
• створення укріплених зимівників і необхідність їх захисту;
• постійна загроза нападу з боку кримських татар;
• необхідність збройного захисту колонізованих земель від військового наступу державної адміністрації Польщі та Литви.
Запорожці створили військову організацію. Запорозьке військо формувалося на добровільних засадах, новобранців упродовж кількох років навчали досвідчені вояки.
• Славилася козацька піхота — найбільш боєздатна в Європі. Піхотинці шикувалися у три шеренги: перша — стріляла, друга — подавала рушниці, третя — заряджала їх.
• Добре організованою в козаків була оборона табору — укріплення з кількох рядів зсунутих і скріплених між собою ланцюгами возів, усередині якого знаходилося козацьке військо.
• Козацька кіннота була нечисленною. Наступала півколом і, таким чином, атакувала ворога не лише з фронту, а й із флангів.
• Успішно діяла козацька артилерія, вогонь якої підтримував дії піхоти.
• Була організована козацька розвідка — розвідувальна служба, що збирала інформацію про ворога в його володіннях. На підставі повідомлень розвідників розроблялися плани козацьких походів.
• Постійно діяли козацькі вартові — сторожова служба. Спеціальні підрозділи несли вартову службу в степу, де пролягали татарські шляхи, і в разі небезпеки повідомляли про неї за до системи димової сигналізації.
• Козацький флот складали морські та річкові човни — чайки.
Козацькі чайки — судна завдовжки 15-20 м, завширшки 3-6 м, заввишки до 4 м, мали від 20 до 40 пар весел, два керма (кормове й носове); рухалися як на веслах, так і за до вітрил.
Наприкінці XVII ст. на кожну чайку витрачалося, крім дерева, 210 кг заліза, 2 бочки смоли, 50 кг клоччя, 140 м полотна на вітрила. Вміщували чайки по 50-70 козаків зі зброєю, кілька гармат (кожна вагою 96 кг).
Объяснение: