Драму В. Шекспіра "Ромео і Джульєтта" я прочитала тільки цього року. Фільм за її мотивами подивилася набагато раніш. А те, що "немає повісті сумнішої на світі, ніж повість про Ромео і Джульєтту", знала ще із самого дитинства. І упевнена, що багато хто, ще не відкриваючи том Шекспіра, уже знав про героїв цієї драми, адже всі закохані, щасливі або нещасливі, — це ті ж Ромео і Джульєтта, здатні віддано і жагуче кохати, а будь-яка любов, як відомо, по-своєму трагічна.
Ромео Монтеккі і Джульєтта Капулетті — діти з ворогуючих родин, що ненавидять так, що навіть слуги протиборчих сторін не терплять один одного. Ромео закоханий у якусь Розаліну. Але якось, потрапивши з друзями на бал до будинку ворогів своєї родини, він зустрічає Джульєтту. І Розаліна забута... Ромео розуміє, що попав у тенета. Джульєтта також з першого погляду закохалася в юного Монтеккі. Пізніше в саду Капулетті Ромео і Джульєтта дають клятву у вірності один одному. Незабаром вони таємно вінчаються. У той же день Ромео вбиває на дуелі Тибальта — племінника леді Капулетті. На нього чекає покарання. "Ромео вигнано", — повторює і повторює Джульєтта, неспроможна повірити в те, що більше ніколи не побачить коханого. Тим часом Джульєтту сватає молодий граф Паріс, і її батьки дають згоду на цей шлюб. Нещасна дівчина кидається по до до чернеця — брата Лоренцо, що вінчав закоханих, і той придумує такий план: Джульєтта п'є особливий напій і засинає дивним сном, схожим на смерть, а сам чернець викликає Ромео. План удався. Рідні і близькі ридають над "померлою" Джульєттою і відносять її у родинний склеп Капулетті. Тим часом посильний від брата Лоренцо не встигло Ромео з листом, де розказано правду. Нещасний юнак повірив у те, що його наречена вмерла. Він купує отруту і прямує на цвинтар, де вбиває Паріса, який випадково там опинився. Потім входить у гробницю, лягає поруч із Джульєттою і випиває отруту. Його смерть була миттєвою. Проснувшись і побачивши поруч із собою мертвого Ромео, дівчина заколює себе кинджалом. Величезне горе зблизило Монтеккі і Капулетті. Родини помирилися. Але пізно...Часто буває так "пізно", коли через дурість людей страждають їхні близькі. Часто любов буває нещасливою. А у випадку з Ромео і Джульєттою вона не просто нещаслива — вона трагічна. Якби вони не були вигаданими персонажами, то, я упевнена, зустрілися б десь там, у кращому житті. Шкода тільки, що за життя вони були так недовго щасливі... Жодні слізливі любовні романи сучасних авторів не затьмарять "найсумнішу повість на світі", своєрідний символ трагічного кохання.
На мій погляд, не існує жодної юної дівчини яка б не мріяла зустріти своє єдине та справжнє кохання. Є безліч цікавих та романтичних книг про світле почуття любові. Найбільш яскравою книгою про романтичне кохання являється повість Олександра Гріна "Пурпурові вітрила".
В першому класі, як тільки я навчилася читати - я записалася в шкільну бібліотеку. Перша книга, яку я захотіла прочитати виявилася саме "Пурпурові вітрила" Олександра Гріна. Звичайно, в першому класі я не змогла зрозуміти цю повість, я читала і нічого не розуміла. Але потім, коли я трохи підросла і почала читати дуже багато книг, то мене дуже вразила ця книга. Одного разу на літніх канікулах, я відкрила книгу, сівши на лавку під яскравим пекучим сонцем, і не помітила, коли перегорнула останню сторінку. Вона мене настільки захопила, що я навіть не помітила, як промайнув час.
Перед моїми очима яскраво вимальовувалось і дитинство, і юність головних героїв Ассоль і Артура Грея, їх мрії, їх перша зустріч та романтичний корабель з пурпуровими вітрилами. Герої повісті росли і виховувалися в різних по статкам сім'ях. Але їх об'єднували загальні риси: уміння мріяти і романтизм. Грея виховали справжнім чоловіком, який уміє цінити прекрасне та поважати жінок. Цей хоробрий юнак незважаючи на те що виріс в забезпеченій сім’ї не цурався будь-якої роботи, та завжди захищав несправедливо скривджених. Він покинув рідний дім для того щоб стати справжнім моряком. Капітан корабля, де Грей служив юнгою побачив та оцінив впертий характер хлопчини та його бажання досягати поставлених цілей. Юнга за чотири роки служби на флоті став справжнім капітаном, який вмів керувати не лише кораблем але й командою судна.
Асоль виховувалась лише батьком, так як її мати померла ще коли дівчинка була зовсім маленькою. Батько, для того щоб заробити на життя, виготовляв іграшкові моделі кораблів, і Асоль допомагала йому їх продавати. Одного разу місцевий збирач легенд передбачив, що вона зустріне і закохається в справжнього принца, який приїде за нею на судні з пурпуровими вітрилами. Маленька дівчинка запам’ятала та повірила в цю красиву казку. Гарна, розумна та працелюбна дівчина з раннього дитинства мріяла, що зустріне свого єдиного, який покохає її на все життя і буде цінити її такою якою вона є – без посагу і лише зі щирим серцем.
Дівчинка фантазувала про те, що в майбутньому чекає справжнє кохання, незважаючи на те що над нею насміхалися оточуючі за її бурхливі фантазії та називали її божевільною. Саме тому, що її мрія була відома багатьом, майбутній обранець зміг дізнатися про бажання дівчини та реалізувати їх. Зустрівши Асоль сплячою на лісовій галявині він залишив їй обручку як запоруку їх майбутньої зустрічі. Асоль була юною п’ятнадцятирічною дівчинкою, але Артур Грей зміг розгледіти в ній справжню жінку, яка стане його коханою дружиною на все життя. Він не пошкодував ні коштів, ні часу для здійснення мрії коханої дівчини, прикрасивши свою шхуну «Секрет» пурпуровими вітрилами. Таким чином він зумів знайти та завоювати своє кохання.
У своєму творі автор підтверджує, що будь-яке, навіть сама неймовірне бажання може збутися. Головне не лякатися мріяти і ділитися своїми думками з близькими людьми. Потрібно завжди вірити, що десь у світі може відшукатися той єдиний, який зможе реалізувати твою фантастичну мрію. Можливо, не всі оточуючі зрозуміють тебе, і навіть жартуватимуть над тобою, але завжди буде перемагати доброта і любов. Ця яскрава повість про віру в красу та справжнє кохання, яке не зупиняють ніякі
Драму В. Шекспіра "Ромео і Джульєтта" я прочитала тільки цього року. Фільм за її мотивами подивилася набагато раніш. А те, що "немає повісті сумнішої на світі, ніж повість про Ромео і Джульєтту", знала ще із самого дитинства. І упевнена, що багато хто, ще не відкриваючи том Шекспіра, уже знав про героїв цієї драми, адже всі закохані, щасливі або нещасливі, — це ті ж Ромео і Джульєтта, здатні віддано і жагуче кохати, а будь-яка любов, як відомо, по-своєму трагічна.
Ромео Монтеккі і Джульєтта Капулетті — діти з ворогуючих родин, що ненавидять так, що навіть слуги протиборчих сторін не терплять один одного. Ромео закоханий у якусь Розаліну. Але якось, потрапивши з друзями на бал до будинку ворогів своєї родини, він зустрічає Джульєтту. І Розаліна забута... Ромео розуміє, що попав у тенета. Джульєтта також з першого погляду закохалася в юного Монтеккі. Пізніше в саду Капулетті Ромео і Джульєтта дають клятву у вірності один одному. Незабаром вони таємно вінчаються. У той же день Ромео вбиває на дуелі Тибальта — племінника леді Капулетті. На нього чекає покарання. "Ромео вигнано", — повторює і повторює Джульєтта, неспроможна повірити в те, що більше ніколи не побачить коханого. Тим часом Джульєтту сватає молодий граф Паріс, і її батьки дають згоду на цей шлюб. Нещасна дівчина кидається по до до чернеця — брата Лоренцо, що вінчав закоханих, і той придумує такий план: Джульєтта п'є особливий напій і засинає дивним сном, схожим на смерть, а сам чернець викликає Ромео. План удався. Рідні і близькі ридають над "померлою" Джульєттою і відносять її у родинний склеп Капулетті. Тим часом посильний від брата Лоренцо не встигло Ромео з листом, де розказано правду. Нещасний юнак повірив у те, що його наречена вмерла. Він купує отруту і прямує на цвинтар, де вбиває Паріса, який випадково там опинився. Потім входить у гробницю, лягає поруч із Джульєттою і випиває отруту. Його смерть була миттєвою. Проснувшись і побачивши поруч із собою мертвого Ромео, дівчина заколює себе кинджалом. Величезне горе зблизило Монтеккі і Капулетті. Родини помирилися. Але пізно...Часто буває так "пізно", коли через дурість людей страждають їхні близькі. Часто любов буває нещасливою. А у випадку з Ромео і Джульєттою вона не просто нещаслива — вона трагічна. Якби вони не були вигаданими персонажами, то, я упевнена, зустрілися б десь там, у кращому житті. Шкода тільки, що за життя вони були так недовго щасливі... Жодні слізливі любовні романи сучасних авторів не затьмарять "найсумнішу повість на світі", своєрідний символ трагічного кохання.
Объяснение:
На мій погляд, не існує жодної юної дівчини яка б не мріяла зустріти своє єдине та справжнє кохання. Є безліч цікавих та романтичних книг про світле почуття любові. Найбільш яскравою книгою про романтичне кохання являється повість Олександра Гріна "Пурпурові вітрила".
В першому класі, як тільки я навчилася читати - я записалася в шкільну бібліотеку. Перша книга, яку я захотіла прочитати виявилася саме "Пурпурові вітрила" Олександра Гріна. Звичайно, в першому класі я не змогла зрозуміти цю повість, я читала і нічого не розуміла. Але потім, коли я трохи підросла і почала читати дуже багато книг, то мене дуже вразила ця книга. Одного разу на літніх канікулах, я відкрила книгу, сівши на лавку під яскравим пекучим сонцем, і не помітила, коли перегорнула останню сторінку. Вона мене настільки захопила, що я навіть не помітила, як промайнув час.
Перед моїми очима яскраво вимальовувалось і дитинство, і юність головних героїв Ассоль і Артура Грея, їх мрії, їх перша зустріч та романтичний корабель з пурпуровими вітрилами. Герої повісті росли і виховувалися в різних по статкам сім'ях. Але їх об'єднували загальні риси: уміння мріяти і романтизм. Грея виховали справжнім чоловіком, який уміє цінити прекрасне та поважати жінок. Цей хоробрий юнак незважаючи на те що виріс в забезпеченій сім’ї не цурався будь-якої роботи, та завжди захищав несправедливо скривджених. Він покинув рідний дім для того щоб стати справжнім моряком. Капітан корабля, де Грей служив юнгою побачив та оцінив впертий характер хлопчини та його бажання досягати поставлених цілей. Юнга за чотири роки служби на флоті став справжнім капітаном, який вмів керувати не лише кораблем але й командою судна.
Асоль виховувалась лише батьком, так як її мати померла ще коли дівчинка була зовсім маленькою. Батько, для того щоб заробити на життя, виготовляв іграшкові моделі кораблів, і Асоль допомагала йому їх продавати. Одного разу місцевий збирач легенд передбачив, що вона зустріне і закохається в справжнього принца, який приїде за нею на судні з пурпуровими вітрилами. Маленька дівчинка запам’ятала та повірила в цю красиву казку. Гарна, розумна та працелюбна дівчина з раннього дитинства мріяла, що зустріне свого єдиного, який покохає її на все життя і буде цінити її такою якою вона є – без посагу і лише зі щирим серцем.
Дівчинка фантазувала про те, що в майбутньому чекає справжнє кохання, незважаючи на те що над нею насміхалися оточуючі за її бурхливі фантазії та називали її божевільною. Саме тому, що її мрія була відома багатьом, майбутній обранець зміг дізнатися про бажання дівчини та реалізувати їх. Зустрівши Асоль сплячою на лісовій галявині він залишив їй обручку як запоруку їх майбутньої зустрічі. Асоль була юною п’ятнадцятирічною дівчинкою, але Артур Грей зміг розгледіти в ній справжню жінку, яка стане його коханою дружиною на все життя. Він не пошкодував ні коштів, ні часу для здійснення мрії коханої дівчини, прикрасивши свою шхуну «Секрет» пурпуровими вітрилами. Таким чином він зумів знайти та завоювати своє кохання.
У своєму творі автор підтверджує, що будь-яке, навіть сама неймовірне бажання може збутися. Головне не лякатися мріяти і ділитися своїми думками з близькими людьми. Потрібно завжди вірити, що десь у світі може відшукатися той єдиний, який зможе реалізувати твою фантастичну мрію. Можливо, не всі оточуючі зрозуміють тебе, і навіть жартуватимуть над тобою, але завжди буде перемагати доброта і любов. Ця яскрава повість про віру в красу та справжнє кохання, яке не зупиняють ніякі