Жила-была на свете буква «А». И очень была собой довольна. Просто даже гордилась, можно сказать. Действительно: первая буква во всём алфавите. Причём, не только в нашем, но и в латинском тоже! И, опять же, происхождение: от древнегреческой ещё, альфы – что ты! И ещё: если большинство других букв – просто буква, и всё, то она - ещё и целое слово. Да какое! А? А!
И всё бы хорошо, но только вдруг решила она, что раз так, то ей вообще всё можно. И стала заменять собой другие буквы. В основном, совершенно безответную «О».
В результате стало получаться «карова», «сабака», «мачалка»… А потом и вообще: Масква, Рассия, дагавор…
Причём, всё это сначала в устном виде, а потом уже и в письменном!
Но недолго продолжался этот праздник. Пришла как-то школьная учительница (наглая какая!) и красными чернилами (ваще!) всё опять поисправляла. Карову – в корову. Маскву – в Москву. Дагавор – в договор... Вообще – всё!
Давно відійшли в минуле героїчні й прекрасні часи Давньої Еллади, але на згадку про них людям залишилися міфи, трагедії, вірші, героїчні поеми. Та залишаються в пам'яті людства славні герої Давньої Греції. Одним із них є титан Прометей.Мужній, сильний, волелюбний, він не може нікого залишити байдужим. Сміливий титан не злякався навіть самого Зевса і вирішив до людям. У цьому виявився його гуманізм і здатність до самопожертви в ім'я слабкіших від нього. Жодного стогону не зронив Прометей, зазнаючи нестерпних мук, жодного нарікання на свою долю. Мене дивує сила духу титана, його витримка і незламність.
Своєю поведінкою Прометей зумів розбудити людський дух. Він не просто подарував людям вогонь, а навчив їх володарювати на землі, зрівняв їх з олімпійськими богами. Окрім того, Прометей пробудив у людині незгасне прагнення до знань. Недарма полум'я прометеєвого вогню завжди кличе до відкриття нового і підкорення невідомого, незвіданого.
Образ Прометея, на мою думку, навчає цілеспрямованості на шляху до поставленої мети, вірності своїм ідеалам, любові до людей. А ще вселяє віру в те, що будь-яке зло буде покаране і добро й правда запанують на світі.
Приємно, що від Прометея залишилася людям ще одна красива згадка — каблучки. Адже саме він почав носити залізний перстень із вправленим у нього каменем від скелі, де зазнавав невимовних мук.
Як говорять легенди, у деяких областях Греції Прометея шанували як бога і становили на його честь дивовижне дійство — прометеї. Це було свято священного вогню, який запалювали в Академії (невеликому гаю, де любили розмірковувати філософи) і несли до Афін, щоб засвітити там нові вогні. Тому й живе на землі Прометеїв вогонь, що надихає людей на нові звершення.
И всё бы хорошо, но только вдруг решила она, что раз так, то ей вообще всё можно. И стала заменять собой другие буквы. В основном, совершенно безответную «О».
В результате стало получаться «карова», «сабака», «мачалка»… А потом и вообще: Масква, Рассия, дагавор…
Причём, всё это сначала в устном виде, а потом уже и в письменном!
Но недолго продолжался этот праздник. Пришла как-то школьная учительница (наглая какая!) и красными чернилами (ваще!) всё опять поисправляла. Карову – в корову. Маскву – в Москву. Дагавор – в договор... Вообще – всё!
И ещё в конце двойку поставила.
И расписалась.
Давно відійшли в минуле героїчні й прекрасні часи Давньої Еллади, але на згадку про них людям залишилися міфи, трагедії, вірші, героїчні поеми. Та залишаються в пам'яті людства славні герої Давньої Греції. Одним із них є титан Прометей.Мужній, сильний, волелюбний, він не може нікого залишити байдужим. Сміливий титан не злякався навіть самого Зевса і вирішив до людям. У цьому виявився його гуманізм і здатність до самопожертви в ім'я слабкіших від нього. Жодного стогону не зронив Прометей, зазнаючи нестерпних мук, жодного нарікання на свою долю. Мене дивує сила духу титана, його витримка і незламність.
Своєю поведінкою Прометей зумів розбудити людський дух. Він не просто подарував людям вогонь, а навчив їх володарювати на землі, зрівняв їх з олімпійськими богами. Окрім того, Прометей пробудив у людині незгасне прагнення до знань. Недарма полум'я прометеєвого вогню завжди кличе до відкриття нового і підкорення невідомого, незвіданого.
Образ Прометея, на мою думку, навчає цілеспрямованості на шляху до поставленої мети, вірності своїм ідеалам, любові до людей. А ще вселяє віру в те, що будь-яке зло буде покаране і добро й правда запанують на світі.
Приємно, що від Прометея залишилася людям ще одна красива згадка — каблучки. Адже саме він почав носити залізний перстень із вправленим у нього каменем від скелі, де зазнавав невимовних мук.
Як говорять легенди, у деяких областях Греції Прометея шанували як бога і становили на його честь дивовижне дійство — прометеї. Це було свято священного вогню, який запалювали в Академії (невеликому гаю, де любили розмірковувати філософи) і несли до Афін, щоб засвітити там нові вогні. Тому й живе на землі Прометеїв вогонь, що надихає людей на нові звершення.