1.Ідея твору «Ніч перед боєм»: А. Заклик до єдності перед ворожою небезпекою. Б. Засудження братовбивства.
В. Возвеличення героїзму, мужності, патріотизму українців під час Великої Вітчизняної війни.
Г. Незнищенність українського народу, віра в його духовну силу.
2.Усі записані персонажі з твору «Ніч перед боєм» у рядку:
А. Іван Дробот, Остап Мандрика, Соломія.
Б. Платон Півторак, Борис Троянда, лейтенант Сокіл.
В. Капітан Колодуб, дід Савка, Іван Котигорошко.
Г. Петро Колодуб, Юлько Ващук, Славко Беркут.
3 У цитаті «…про вас пишуть у всіх газетах як про людину безстрашну і невтомну, хоч ви на вид, пробачте, і маленькі…» схарактеризовано:
А. Івана Дробота. Б. Петра Колодуба. В. Платона Півторака. Г. Бориса Троянду.
4 Відступом наших військових був розчарований:
А. Петро Колодуб. Б. Іван Дробот. В. Платон Півторак. Г. Борис Троянда.
5Слова «Душа, хлопче, вона буває всяка. Одна глибока і бистра, як Дніпро, друга – як Десна, ось третя – як калюжа…» належать:
А. Петрові Колодубу. Б. Дідові Савці. В. Борисові Троянді. Г. Дідові Платону.
6 Дід Платон і дід Савка переправляли військових через річку:
А. Дніпро. Б. Прут. В. Десну. Г. Дунай.
7.«Викресав з мого (Петра Колодуба) серця огонь уночі…»
А. Дід Платон. Б. Лейтенант Сокіл. В. Дід Савка. Г. Іван Дробот.
8.Після війни капітан Колодуб мріяв поклонитися в ноги за науку:
А. Дідові Савці. Б. Борисові Троянді. В. Дідові Платону. Г. Своїм землякам.
9.Платон Півторак і дід Савка загинули:
А. Перевернувши човен із фашистами. Б. Захищаючи своїх онуків.
В. Потрапивши під ворожі кулі. Г. Перевозячи зброю для наших військових.
10 «Це звучить, як оскарження. Годинами хлопчик сидить за роялем й вимолює у клавішів пісню, щоб зрозуміти і полюбити її, а клавіші нічого не дарують, і навіть коні перестають малюватися, гублять щось живе і справжнє…»Про кого з героїв повісті сказано?
А. Славко Беркута. Б. Юлько Ващук. В. Стефко Вус. Г. Степан Геник.
11. Що за повістю Михайла Коцюбинського «Дорогою ціною» дістається героям дорогою ціною?
А. Кохання. Б. Життя. В. Воля. Г. Гроші.
12.Назвіть, кому належать слова: «Дорого заплатив я за волю, гірку ціну дав… Половина мене лежить на дні Дунаю, а друга чекає і не дочекається, коли злучиться з нею…» (за повістю М. Коцюбинського «Дорогою ціною»).
A. Остапові. Б. Івану. B. Цигану. Г. Авторові твору.
13. М.Коцюбинський у повісті «Дорогою ціною» закріпачений український народ порівнює з:
А. Голодним вовком. Б. Уярмленим волом. В. Гордим туром. Г. Роботящим конем.
14. Укажіть, що змусило тікати із села Остапа.
A. Посварився з односельцями. Б. Бажав подорожувати.
B. Прагнув вирватися на волю від панщини. Г. Бажав заробити грошей на весілля.
15. Установіть відповідність. (по 1б. за кожну відповідність)
Герой Учинок
1 Славко Беркута А. Рятує сороку з переламаним крилом.
2 Стефко Вус Б. Страждає через недовіру однокласників.
3 Юлько Ващук В. Вірить у невинність Беркути.
4 Лілі Теслюк Г У міліції називає чуже прізвище замість свого.
Д Не боїться пити вино на вулиці.
16. Установіть відповідність між цитатою та її автором (по 1б. за кожну відповідність)
А. «Навіщо ти вчинив це побоїще? Ще й заховався після всього. Чого завгодно міг сподіватися, але щоб Славко Беркута заховався…
Б. «Максимальне навантаження – справа немаловажна. Це вимір характеру і людських сил».
В. «Трапилася велика, страшна прикрість — ви…власне, ми, бо й моя вина в тім — ми даремно образили цього хлопця, Славка Беркуту. Він справді не був у нас ні того, ні іншого вечора».
Г. «Шкода паперу, спробуй краще вистругати літака, ось тобі дощечка, ніж; спробуй вистругати літака — два крила, хвіст, пропелер. І ніколи не намагайся робити щось тільки тому, що це роблять інші. Своє шукай».
1 Батько Юлька.
2 Андрій Степанович.
3 Батько Славка Беркути.
4 Директор школи.
5 Немолода втомлена жінка з дитячої кімнати міліц
Відповідь:
Здається мова йде про цапря Плаксія і Лоскотона та їх життєві позиції
Цар Плаксій разом з усією своєю сім"єю цілими днями сиділи, стогнали, сопіли і ревли. Сам цар казав, що "Хай із ними день при дні / Плачуть всі в країні діти,/ Бо сміятись і радіти / У моєму царстві - ні!", а ще цар любив, як плачуть діти, бо любив їх сльози пити. Для того, щоб і жителі його царства постійно плакали цар утримував грузну гвардію, для того, щоб "Хто сміявсь - вони хапали/ І нагайками шмагали".
Лосконтон - це веселий і добрий чоловік, який мандрував у будь-яку погоду по країні, щоб приносити усім радість і сміх. "Він приходив кожний вечір -/ Хай чи дощ іде, чи сніг -/ До голодної малечі / І усім приносив сміх. / Мав він вдачу теплу й щиру, Ще й лукавинку в очах".
Жителі країни Сльозолий любили Лоскотона і переховували його від посіпак царя Плаксія. Коли Лоскотон потрапив у в"язницю, то звичайні люди: "Батраки й робітники,/ Щоб звільнити із темниці / Лоскотона на віки./ Рознесли всі перепони,/ Гнули грати, мов прути.."
Пояснення: