Написати твір ( обсяг - 2,5-3 ст.) на тему " Яка користь від слів"( Відображення в сучасній літературі проблем сучасного суспільства, психології особистості, людини і природи тощо). ів за до
1..Молодий дракон 2..Ніхто не підозрював про існування дракона 3..Мудрий дракон 4..Розмова дядька з драконом 5..Помста Розділ ІІІ 1..Розмова йміж князем та пустельником 2..Дивний і незвичайний змій 3..Гості 4..Приємний співрозмовник-дракон 5..Життя володаря не варте й одного рядка поета! 6..Наляканий дракон Розділ lV 1..Князева доля 2..Врятування Люботина РозділV 1..Здивований дракон від почутого 2..Найсолодші сни метелика 3..Найпотаємніші думки 4..Урочистий бій з драконом Розділ VI 1..Наляканий дракон 2..Задеревіла рука у пана під час боя 3..Переможець дракон Розділ VII 1..Холодна осінь 2..Замріяний дракон 3..Сліпуча яснота
Справжнім чарівником художнього слова можна назвати українського письменника Всеволода Нестайка. Сам він вважає, що побути дитиною йому завадила Велика Вітчизняна війна. Тому й став дитячим письменником, щоб у творах повертатися у дитинство, догратися, досміятися.
Повість "Тореадори з Васюківки" теж про гру, вигадку, фантазію. Романтика щоденних пригод так захопила двох друзів Івана Реня і Павла Завгороднього, що іноді вони втрачають відчуття межі між реальністю та уявним світом, створеним ними самими.
Вже з перших рядків повісті починаєш розуміти: доведеться сміятися. І сміятися багато та весело. Такий незвичайний колорит сільського дитинства зобразив письменник. Пригоди героїв повісті починаються змалку. Пискнув неправильно хлопчина власне ім'я. От і прозвали Явою на все життя. Але немає коли засмучуватися з цього приводу, бо виникає стільки справ, що не вистачає часу замислюватися над тим, як там тебе називають. Та ще й є друг Павлуша, який виручить і до що-небудь придумати.
Ява і Павлуша не вигадники. Це дві "бомби уповільненої дії", хоч у їх вчинках немає злого умислу, а тільки добрі наміри. Адже добру справу хотіли зробити хлопці, коли проводили першу лінію метро у Васюківці. Порятунок маленького песика Собакевича із занедбаної криниці взагалі можна назвати подвигом без будь-яких жартів: далеко не кожен спуститься на дно напівзруйнованого колодязя. Щоправда, енергія у хлопців б'є через край. Тому навіть добрі справи часто перетворюються на комічні ситуації, що викликають сміх.
2..Ніхто не підозрював про існування дракона
3..Мудрий дракон
4..Розмова дядька з драконом
5..Помста
Розділ ІІІ
1..Розмова йміж князем та пустельником
2..Дивний і незвичайний змій
3..Гості
4..Приємний співрозмовник-дракон
5..Життя володаря не варте й одного рядка поета!
6..Наляканий дракон
Розділ lV
1..Князева доля
2..Врятування Люботина
РозділV
1..Здивований дракон від почутого
2..Найсолодші сни метелика
3..Найпотаємніші думки
4..Урочистий бій з драконом
Розділ VI
1..Наляканий дракон
2..Задеревіла рука у пана під час боя
3..Переможець дракон
Розділ VII
1..Холодна осінь
2..Замріяний дракон
3..Сліпуча яснота
Наприклад за творами звірина школа.
Объяснение:
Друзі справжні — мов брати рідні
Народна мудрість
Справжнім чарівником художнього слова можна назвати українського письменника Всеволода Нестайка. Сам він вважає, що побути дитиною йому завадила Велика Вітчизняна війна. Тому й став дитячим письменником, щоб у творах повертатися у дитинство, догратися, досміятися.
Повість "Тореадори з Васюківки" теж про гру, вигадку, фантазію. Романтика щоденних пригод так захопила двох друзів Івана Реня і Павла Завгороднього, що іноді вони втрачають відчуття межі між реальністю та уявним світом, створеним ними самими.
Вже з перших рядків повісті починаєш розуміти: доведеться сміятися. І сміятися багато та весело. Такий незвичайний колорит сільського дитинства зобразив письменник. Пригоди героїв повісті починаються змалку. Пискнув неправильно хлопчина власне ім'я. От і прозвали Явою на все життя. Але немає коли засмучуватися з цього приводу, бо виникає стільки справ, що не вистачає часу замислюватися над тим, як там тебе називають. Та ще й є друг Павлуша, який виручить і до що-небудь придумати.
Ява і Павлуша не вигадники. Це дві "бомби уповільненої дії", хоч у їх вчинках немає злого умислу, а тільки добрі наміри. Адже добру справу хотіли зробити хлопці, коли проводили першу лінію метро у Васюківці. Порятунок маленького песика Собакевича із занедбаної криниці взагалі можна назвати подвигом без будь-яких жартів: далеко не кожен спуститься на дно напівзруйнованого колодязя. Щоправда, енергія у хлопців б'є через край. Тому навіть добрі справи часто перетворюються на комічні ситуації, що викликають сміх.