Реалі́зм (лат. realis — «суттєвий», «дійсний»,;— «річ») — стиль і метод у мистецтві й літературі. У мистецтві й літературі реалізм прагне до найдокладнішого опису явищ, без ідеалізації. Проте поняття реалізм дуже широке: реалістичним можна назвати монументальне єгипетське мистецтво, але реалістами є й митці, які з фотографічною точністю копіюють природу. Популярність реалізму зумовлена загальною доступністю і зрозумілістю його мистецьких засобів, тому його тенденції в українському мистецтві проявлялися за кожної доби, і як стиль він актуальний понині.
Визначальні риси реалізму
раціоналізм, раціоцентричний психологізм (ототожнення психіки і свідомості, недооцінка позасвідомих процесів); правдиве, конкретно-історичне, всебічне зображення типових подій і характерів у типових обставинах при правдивості деталей; принцип точної відповідності реальній дійсності усвідомлюється як критерій художності, як сама художність; характер і вчинки героя пояснюються його соціальним походженням та становищем, умовами повсякденного життя; конфліктність (драматизація) як сюжетно-композиційний б формування художньої правди; вільна побудова творів; превалювання (перевага) епічних, прозових жанрів у літературі, послаблення ліричного струменя мистецтва; розв'язання проблем на основі загальнолюдських цінностей —--- Рома́н соціа́льно-побуто́вий — основний різновид реалістичного роману. Для нього характерна ідеологізація приватного життя, побуту персонажів. Письменники-реалісти, передовсім французькі реалісти Стендаль, Оноре де Бальзак, Флобер Гюстав, англійські Чарлз Діккенс і Вільям Теккерей — розсувають сюжетні рамки й до особистісного, долучають сцени й епізоди, що охоплюють життя усього суспільства та епохи. Соціально-побутовий роман часто відтворює конфлікт між людиною та суспільством і в такий б намагається розв'язати його або констатує неможливість усунення конфлікту (Іван Тургенев, Лев Толстой, Іван Нечуй-Левицький, Панас Мирний та ін.).
сашко забіг за галею грушецькою додому, і дорога до школи в цей день сміялась на сонці досхочу .
2. піратом польових просторів у повісті названо (г) сіроманця.
3. установіть відповідність.
геройучинок1 сашкод намагається вилікувати сіроманця2 галя грушецькав збирає харчі в дорогу для друга йсіроманця3 василь чепіжнийг позбувається купленої собаки4 петро ляха рятує в снігу сіроманця
4. повість на відміну від оповідання велика за обсягом, багато героїв, події відбувають на протязі довшого часу. на уроках української літератури в 5 класі вивчали повість «незвичайні пригоди алі в країні недоладії» галини малик.
порівняння оповідання та повісті.
5. голодний і змерзлий сіроманець поневірявся на чужині в снігах. мені було дуже шкода старого вовка, приємно, що він давав собі раду, прикро, що з’їдав зайців.
6. військові миролюбно поставилися до сіроманця, нагодували, зробили житло біля лісосмуги. андрійко близький до сашка, адже теж дитина. тому сприймає вовка без упередження, не має страху, співчуває і є старій та незрячій тварині, і сіроманець віддячує добром: рятує андрійка.
7. галі грушецькій не могли не сподобатися сашкові риси вдачі. особливо сміливість, коли вони з галею зустріли сіроманця на лісовій стежці. також хлопець був добрим, співчутливим, цікавим, переживає за подругу в лісі, є. галя – звичайна дівчина, відмінниця. вона товариська, щедра, ділиться яблуками з сашком, хоче показати, що смілива, разом з хлопцем вирішила повертатись додому через ліс, у дівчинці сашко зустрів однодумця, вона готує харчі в далеку дорогу для друга.
8. сашко близький тим, що любить тварин, цікавий, хоче багато знати. я не можу схвалити вчинок, коли хлопець сказав, що на фотографії сіроманець, адже чепіжний продовжить полювати на тварину. також, напевно, недобре, що сашко пропускає уроки.
9. завершіть прислів'я: «скільки вовка не годуй, ». частину цього прислів'я в повісті промовляє дядько чепіжний. так не можна сказати про сіроманця, оскільки старий вовк не причиняв більше зла людям, повернувся до сашка.
10. повість м. вінграновського «сіроманець» навчає читачів любити природу, гуманно ставитися та беззахисним тваринам, бути добрим.
11. охарактеризуйте сашка й василя чепіжного за таким планом:
а) ім'я героя, вік, фах;
б) портрет;
в) вчинки персонажа;
г) мова літературного героя;
ґ) моє ставлення до нього.
12. на мою думку з другої частини повісті дуже романтичний епізод:
сашко не повірив своїм очам: на стежці перед ним стояв сіроманець! високий, широкогрудий, з великими димчастими незрячими очима.
— — самими губами сказав йому сашко.
сіроманець плакав. великі срібні сльози котилися по його морді й падали на пісок під лапи. сашко обійняв його за шию
вовк плаче, немов людина, справдилися сподівання олеся, повернулася надія.
Визначальні риси реалізму
раціоналізм, раціоцентричний психологізм (ототожнення психіки і свідомості, недооцінка позасвідомих процесів);
правдиве, конкретно-історичне, всебічне зображення типових подій і характерів у типових обставинах при правдивості деталей;
принцип точної відповідності реальній дійсності усвідомлюється як критерій художності, як сама художність;
характер і вчинки героя пояснюються його соціальним походженням та становищем, умовами повсякденного життя;
конфліктність (драматизація) як сюжетно-композиційний б формування художньої правди;
вільна побудова творів;
превалювання (перевага) епічних, прозових жанрів у літературі, послаблення ліричного струменя мистецтва;
розв'язання проблем на основі загальнолюдських цінностей
—---
Рома́н соціа́льно-побуто́вий — основний різновид реалістичного роману.
Для нього характерна ідеологізація приватного життя, побуту персонажів. Письменники-реалісти, передовсім французькі реалісти Стендаль, Оноре де Бальзак, Флобер Гюстав, англійські Чарлз Діккенс і Вільям Теккерей — розсувають сюжетні рамки й до особистісного, долучають сцени й епізоди, що охоплюють життя усього суспільства та епохи. Соціально-побутовий роман часто відтворює конфлікт між людиною та суспільством і в такий б намагається розв'язати його або констатує неможливість усунення конфлікту (Іван Тургенев, Лев Толстой, Іван Нечуй-Левицький, Панас Мирний та ін.).
1. у реченні використано (г) персоніфікацію.
сашко забіг за галею грушецькою додому, і дорога до школи в цей день сміялась на сонці досхочу .
2. піратом польових просторів у повісті названо (г) сіроманця.
3. установіть відповідність.
геройучинок1 сашкод намагається вилікувати сіроманця2 галя грушецькав збирає харчі в дорогу для друга йсіроманця3 василь чепіжнийг позбувається купленої собаки4 петро ляха рятує в снігу сіроманця4. повість на відміну від оповідання велика за обсягом, багато героїв, події відбувають на протязі довшого часу. на уроках української літератури в 5 класі вивчали повість «незвичайні пригоди алі в країні недоладії» галини малик.
порівняння оповідання та повісті.
5. голодний і змерзлий сіроманець поневірявся на чужині в снігах. мені було дуже шкода старого вовка, приємно, що він давав собі раду, прикро, що з’їдав зайців.
6. військові миролюбно поставилися до сіроманця, нагодували, зробили житло біля лісосмуги. андрійко близький до сашка, адже теж дитина. тому сприймає вовка без упередження, не має страху, співчуває і є старій та незрячій тварині, і сіроманець віддячує добром: рятує андрійка.
7. галі грушецькій не могли не сподобатися сашкові риси вдачі. особливо сміливість, коли вони з галею зустріли сіроманця на лісовій стежці. також хлопець був добрим, співчутливим, цікавим, переживає за подругу в лісі, є. галя – звичайна дівчина, відмінниця. вона товариська, щедра, ділиться яблуками з сашком, хоче показати, що смілива, разом з хлопцем вирішила повертатись додому через ліс, у дівчинці сашко зустрів однодумця, вона готує харчі в далеку дорогу для друга.
8. сашко близький тим, що любить тварин, цікавий, хоче багато знати. я не можу схвалити вчинок, коли хлопець сказав, що на фотографії сіроманець, адже чепіжний продовжить полювати на тварину. також, напевно, недобре, що сашко пропускає уроки.
9. завершіть прислів'я: «скільки вовка не годуй, ». частину цього прислів'я в повісті промовляє дядько чепіжний. так не можна сказати про сіроманця, оскільки старий вовк не причиняв більше зла людям, повернувся до сашка.
10. повість м. вінграновського «сіроманець» навчає читачів любити природу, гуманно ставитися та беззахисним тваринам, бути добрим.
11. охарактеризуйте сашка й василя чепіжного за таким планом:
а) ім'я героя, вік, фах;
б) портрет;
в) вчинки персонажа;
г) мова літературного героя;
ґ) моє ставлення до нього.
12. на мою думку з другої частини повісті дуже романтичний епізод:
сашко не повірив своїм очам: на стежці перед ним стояв сіроманець! високий, широкогрудий, з великими димчастими незрячими очима.
— — самими губами сказав йому сашко.
сіроманець плакав. великі срібні сльози котилися по його морді й падали на пісок під лапи. сашко обійняв його за шию
вовк плаче, немов людина, справдилися сподівання олеся, повернулася надія.