Остап Вишня
«Сом»
1. Де відбуваються події?
2. Яка річка впадає в Північний Донець?
3. Чим уквітчуються дівчата?
4. Що розповідав дід Панько про річку?
5. Чи можна купатися в Осколі?
6. Хто живе в Осколі?
7. Хто з'їв гусака?
8. Хто вирішив упіймати клятого сома?
9. Хто зробив спеціальногогака?
10. Що стало приманкою для сома?
11. Хто співав пісню про пана?
12. Як ловили сома?
Всі відомі нам твори Величковського виконані в рисах того своєрідного літературного стилю, який оформився в Європі, зокрема в Польщі, в XVI – XVII ст., в епоху феодально-католицької реакції, і який поширювався в Україні в шляхетських школах і школах вищого духівництва головним чином в другій половині XVII ст. і на початку XVIII ст.
Стиль цей в сучасній науці зветься то «схоластичним» стилем, то стилем «бароко». Характерною його ознакою є надзвичайно гіпертрофований розвиток словесно-декоративного орнаменту: в художньому творі на перше місце висувається форма — вишукані, штучні метафори, несподівані порівняння, ефектні антитези. Запозичені у ренесансу образи античної міфології та історії займають головне місце у створенні барочних форм.
Засоби прикрашення мови, орнамент використовуються надмірно у добу бароко; змістові надається другорядного значення. Мета мистецтва за часів бароко — вразити читача, зацікавити його несподіваними стилістичними ефектами. Всі ці ознаки стилю бароко ми можемо простежити в творах Величковського — «Lucubratiuncula», «Зегар» і «Млеко».