Що є найціннішим Божим дарунком для людини за віршем Олега Ольжича «Господь багатий нас благословив»? *
б) життя у його найяскравіших проявах;
а) родина;
в) здоров’я;
г) матеріальний добробут.
3. У якому персоніфікованому образі постає радість в однойменному вірші Олени Теліги? *
а) босоногої дівчинки;
б) вітрогона-хлопчини;
в) пташки;
г) квітки.
4. Який заклик звучить у вірші Олени Теліги «Сучасникам»? *
а) ставати до бою за Україну;
б) не боятися своїх почуттів;
в) діяти, а не кидати слова на вітер;
г) не забувати про Бога.
5. У якому виді спорту Іван Сила вперше заявив про себе як професійний спортсмен, перемігши поліцейського Магдебуру? *
а) боротьба;
б) бокс;
в) легка атлетика;
г) важка атлетика
6. Хто з членів циркової трупи став спільником агента Фікси? *
а) Мілка;
б) Фандіго;
в) Піня;
г) Пандорський
7. Який художній засіб використаний в уривку з вірша Андрія Малишка? …І засмучені очі хороші блакитні твої. *
…І засмучені очі хороші блакитні твої.
а) епітет;
б) метафора;
в) порівняння;
г) персоніфікація.
8. Який вірш Андрія Малишка є своєрідною присвятою людині, що робить значний внесок у формування особистості кожної людини? *
а) «Пісня про рушник»;
б) «Чому, сказати, й сам не знаю…»;
в) «Вчителька»;
г) «Сучасникам».
9. Що стало причиною смерті Олега Ольжича? *
а) хвороба;
б) автомобільна аварія;
в) катування у концтаборі;
г) важке поранення.
10. Яка ідея вірша Олега Ольжича «Захочеш – і будеш…»? *
а) сум за рідною домівкою;
б) возвеличення любові до України;
в) уславлення борців за волю України;
г) заклик до активного життя, віри в себе.
11. Який художній засіб використаний в уривку з вірша Олени Теліги? І душа моя горить сьогодні… *
а) епітет;
б) метафора;
в) порівняння;
г) персоніфікація
12.За до якої художньої деталі Андрій Малишко змальовує портрет матері у «Пісні про рушник»? *
а) ласкава усмішка, засмучені очі;
б) сльози на щоці;
в) теплі, ніжні руки;
г) похилені плечі.
13.Установіть відповідність між назвою вірша та уривком з нього. *
а) Не треба слів! Хай буде тільки діло!
б) Рідна мати моя, ти ночей не доспала...
г) І вірити, і прагнути – не вотще.Безсмертне – і величне, і ясне-бо.
д) Знов щебече юнь і цвіте трава,Пізнаю тебе в постаті несхилій.
1. «Господь багатий нас благословив»
2. «Сучасникам».
3. «Пісня про рушник».
4. «Вчителька».
1. «Господь багатий нас благословив»
2. «Сучасникам».
3. «Пісня про рушник».
4. «Вчителька».
14. Установіть відповідність між героєм повісті Олександра Гавроша «Неймовірні пригоди Івана Сили» та його характеристикою.
а) найсильніша людина Німеччини;
б) кохана Івана;
в) ведучий у цирку;
г) агент таємної поліції;
д) тренер Івана.
1. Фікса.
2. Мілена.
3. Брякус.
4. Пандорський.
1. Фікса.
2. Мілена.
3. Брякус.
4. Пандорський.
15. Установіть відповідність між героєм повісті Олександра Гавроша «Неймовірні пригоди Івана Сили» та його характеристикою.
а) найсильніша людина Японії;
б) вуличний борець, якого переміг Іван;
в) власниця цирку;
г) товариш Івана, сторож у цирку;
д) карлик.
1. Міха Голий.
2. Аделія.
3. Піня.
4. Велет
1. Міха Голий.
2. Аделія.
3. Піня.
4. Велет
16. Напишіть у вигляді міні- твору, який із вичених творів цього розділу вам сподобався найбільше і чому?( чого навчив, над чим заставив задуматись, хотіли б ви за мотивами цього твору створити якийсь власний проєкт, який саме)
ответ:Природа - наш дім, у якому ми живемо. Його потрібно берегти та опікуватися ним. Все, що нас оточує - дає нам життя та годує нас. Рік із року природа потерпає від нашої недбалості. Зменшується кількість води на Землі, забруднюються водойми, повітря, масово вирубуються ліси. Природа страждає та гине. Але, страждаючи, вона відплачує нам за недбалість катаклізмами. Тому так важливо жити в гармонії з природою.
Приходячи за місто, слід елементарно виносити за собою сміття. Пластик руйнує все навколо, через роки потерпатимемо через нещадні хвороби і ми. Не варто вирубати ліси, палити вогнище там, де це заборонено, кидати пляшки в річки та озера. Ми не смітимо у своїй квартирі, то ж чому ми не дбаємо про наш другий дім - природу?Бережімо природу та живімо з нею в єдності!
Відповідь: Леонід Іванович Глібов народився 5 березня 1827р. у селі Веселий Поділ Хорольського повіту на Полтавщині в родині управителя маєтків магнатів Родзянків. Початкову освіту він здобув дома за до матері, а 1840р. вступив до Полтавської гімназії, де почав писати вірші і де виходить його перша збірка російською мовою «Стихотворения Леонида Глебова» (1847). До жанру байки Глібов звертається під час навчання у Ніжинському ліцеї вищих наук, тоді ж деякі з них друкує у газеті «Черниговские губернские ведомости».Після закінчення ліцею (1855) Глібов працює вчителем історії та географії в Чорному Острові на Поділлі, а з 1858р. — у Чернігівській чоловічій гімназії, гаряче захищає прогресивні педагогічні методи. Навколо сім’ї Глібова групується чернігівська інтелігенція. 1861р. письменник стає видавцем і редактором новоствореної газети «Черниговский листок».
На сторінках цього тижневика часто з’являлися соціально гострі, спрямовані проти місцевих урядовців, поміщиків-деспотів, проти зловживань судових органів, матеріали. За зв’язки з членом підпільної організації «Земля і воля» І. Андрущенком у 1863р. Глібова було позбавлено права вчителювати, встановлено над ним поліцейський нагляд.Два роки поет живе у Ніжині, а 1865р. повертається у Чернігів і деякий час працює дрібним чиновником у канцелярії губернатора. З 1867р. він стає управителем земської друкарні, продовжує активну творчу працю, готує збірки своїх байок, видає книги «метелики», друкує фейлетони, театральні огляди, публіцистичні статті, поезії російською мовою, твори для дітей.Помер Л. Глібов 10 листопада 1893р. в Чернігові, де його й поховано.
Широке визнання в українській літературі Глібов здобув як байкар. Усього він написав понад сотню творів цього жанру. Перша збірка «Байки Леоніда Глібова», що містила 36 творів, вийшла у Києві 1863р., але майже весь тираж її був знищений у зв’язку з валуєвським циркуляром.У 1872р. вдалося видати другу, доповнену в порівнянні з першою, книгу байок, а 1882р.—третю, що була передруком попередньої. Спроби надрукувати інші збірки Глібову не вдалися — перешкоджали цензурні заборони. Видання всього творчого доробку письменника-класика стало можливим за часів Радянської влади.Пояснення: