У мене під вікном росте молоденька горобина. Я дуже люблю це витончене деревце, тому що воно казково красиво в будь-який час року. Ранньою весною вона одягає вбрання з ніжно-зелених мереживних листочків, а в кінці весни, в травні, зацвітає пишними білими гронами. Особливо приємно пахощі квітучої горобини рано вранці, коли прокидаєшся від веселого гороб'ячого щебету, відкриваєш вікно і насолоджуєшся ніжним ароматом. Влітку горобина дарує нам прохолоду, захищаючи вікно від спекотного сонця. А в осінні дні це деревце стає чарівно красивим. Сонечко, прощаючись з рябинки до весни, дарує їй свої найкрасивіші фарби. Немов казкова принцеса в мереживній жовтому сарафані з яскраво-червоними сережками-гронами красується горобина у мене під вікном. Але це оздоблення недовговічне. Холодний безжалісний вітер незабаром зірве чудовий наряд, і тільки червоні кетяги ягід будуть таїти ніжні спогади про літо і теплі. Потім настає зима, і білий іскристий сніг прикрасить гілки. Але сумувати й нудьгувати рябинки взимку не доведеться. Галасливі горобині зграйки стануть її постійними гостями. Адже корисні і смачні горобинові ягоди будуть рятувати пернатих від голоду довгої морозної зими.
соціально-побутовій ліриці відобразилися думки, почуття, настрої народу, викликані явищами, подіями чи обставинами суспільного життя. Узяті в сукупності, ці пісні дають широку, правдиву картину історичного буттянароду. У них особливо виразно виявляються його волелюбність, ненависть до насильства й експлуатації, мрії про справедливий суспільний лад.
Жанрово-тематичне розмаїття:
- козацькі;
- чумацькі;
- кріпацькі;
- солдатські;
- бурлацькі;
- заробітчанські.
Козацькі пісні виникли у XV - XVI ст. з появою козацтва і увібрали в себе інформацію про історичні реалії доби: боротьбу з нападниками, перемоги й поразки козацького війська, чужинську неволю, рабство та ін.
Козацькі пісні витворюють ліричний образ козака - тилового представника Запорозької Січі, передають романтику козацької волі.
Найпоширеніші теми козацьких пісень:
- прощання козака з рідними та його від'їзд із дому, мотив ностальгії за рідною домівкою;
- мотив небезпеки, що постійно загрожує козакові;
- тема смерті.
Козацькі пісні: «Гомін, гомін по діброві», «Ой на горі та женці жнуть», «Стоїть явір над водою», «А вже літ більш двісті», «Їхав козак містом»,«Козак від'їжджає» та ін.
У цих піснях звеличена воля, воїнська звитяга, патріотичний дух, безстрашність, відданість справі національного визволення; оспівано козацьку славу.
У козацьких піснях використовуються традиційні для українського фольклору сим-воли:
калина - символ України; явір - молодий хлопець, козак, лицар; могила - своєрідний обеліск козацької слави.
Чумацькі пісні. За тематикою й поетикою вони близькі до козацьких. Чумакування як суспільне явище виникло приблизно в той самий час, що й козацтво. Уже з XV ст. в Україні відомий торгівельний промисел чумаків, які волами їздили до берегів Чорного й Азовського морів. Найпоширенішими предметами торгівлі були сіль, риба, віск, дьоготь, прянощі та ін. Це була важка й небезпечна справа, але водночас овіяна романтикою далекої дороги, безмежного степу, моря. Дорогою чумаки співали пісні.
Найпоширеніші теми чумацьких пісень (більшість споріднені з темами козацьких пісень):
- від'їзд у дорогу;
- приготування до тривалої подорожі;
- прощання з родиною;
- пригоди чумаків (тяжка зимівля, повернення додому тощо);
- гуляння після повернення, застереження дівчатам не закохуватися в чумака, висміюється чумакова жінка, яка гуляє, поки чоловіка немає вдома (у жартівливих чумацьких піснях) та ін.
Чумацькі пісні:
«Ой у степу криниченька», «Буркун-зілля», «Волики», «Гуляв чумак на риночку», «Їхав чумак із Криму додому», «Над річкою бережком», «Ой у полі криниченька», «Ой ясно, ясно сонечко сходить», «Ох і не стелися, хрещатий барвінку» («Поїхав чумак та в Крим на базар...»), «У Києві на ринку» та ін.
Солдатські та рекрутські пісні. Специфіка рекрутських пісень полягає в зображенні подій, породжених явищем рекрутизації (після зруйнування Запорізької Січі та знищення всіх залишків автономії Гетьманщини Росія запровадила на українських землях загальну військову службу для чоловіків різних верств населення, що стала рекрутською повинністю (уведена наказом Петра 1699 р.); на Західній Україні - вербування українців до австро-угорської армії).
Ранньою весною вона одягає вбрання з ніжно-зелених мереживних листочків, а в кінці весни, в травні, зацвітає пишними білими гронами. Особливо приємно пахощі квітучої горобини рано вранці, коли прокидаєшся від веселого гороб'ячого щебету, відкриваєш вікно і насолоджуєшся ніжним ароматом.
Влітку горобина дарує нам прохолоду, захищаючи вікно від спекотного сонця.
А в осінні дні це деревце стає чарівно красивим.
Сонечко, прощаючись з рябинки до весни, дарує їй свої найкрасивіші фарби. Немов казкова принцеса в мереживній жовтому сарафані з яскраво-червоними сережками-гронами красується горобина у мене під вікном. Але це оздоблення недовговічне. Холодний безжалісний вітер незабаром зірве чудовий наряд, і тільки червоні кетяги ягід будуть таїти ніжні спогади про літо і теплі.
Потім настає зима, і білий іскристий сніг прикрасить гілки. Але сумувати й нудьгувати рябинки взимку не доведеться. Галасливі горобині зграйки стануть її постійними гостями. Адже корисні і смачні горобинові ягоди будуть рятувати пернатих від голоду довгої морозної зими.
Пишу на ходу, сори за ошибки
*ответ:*
козак
Объяснение:
соціально-побутовій ліриці відобразилися думки, почуття, настрої народу, викликані явищами, подіями чи обставинами суспільного життя. Узяті в сукупності, ці пісні дають широку, правдиву картину історичного буттянароду. У них особливо виразно виявляються його волелюбність, ненависть до насильства й експлуатації, мрії про справедливий суспільний лад.
Жанрово-тематичне розмаїття:
- козацькі;
- чумацькі;
- кріпацькі;
- солдатські;
- бурлацькі;
- заробітчанські.
Козацькі пісні виникли у XV - XVI ст. з появою козацтва і увібрали в себе інформацію про історичні реалії доби: боротьбу з нападниками, перемоги й поразки козацького війська, чужинську неволю, рабство та ін.
Козацькі пісні витворюють ліричний образ козака - тилового представника Запорозької Січі, передають романтику козацької волі.
Найпоширеніші теми козацьких пісень:
- прощання козака з рідними та його від'їзд із дому, мотив ностальгії за рідною домівкою;
- мотив небезпеки, що постійно загрожує козакові;
- тема смерті.
Козацькі пісні: «Гомін, гомін по діброві», «Ой на горі та женці жнуть», «Стоїть явір над водою», «А вже літ більш двісті», «Їхав козак містом»,«Козак від'їжджає» та ін.
У цих піснях звеличена воля, воїнська звитяга, патріотичний дух, безстрашність, відданість справі національного визволення; оспівано козацьку славу.
У козацьких піснях використовуються традиційні для українського фольклору сим-воли:
калина - символ України; явір - молодий хлопець, козак, лицар; могила - своєрідний обеліск козацької слави.
Чумацькі пісні. За тематикою й поетикою вони близькі до козацьких. Чумакування як суспільне явище виникло приблизно в той самий час, що й козацтво. Уже з XV ст. в Україні відомий торгівельний промисел чумаків, які волами їздили до берегів Чорного й Азовського морів. Найпоширенішими предметами торгівлі були сіль, риба, віск, дьоготь, прянощі та ін. Це була важка й небезпечна справа, але водночас овіяна романтикою далекої дороги, безмежного степу, моря. Дорогою чумаки співали пісні.
Найпоширеніші теми чумацьких пісень (більшість споріднені з темами козацьких пісень):
- від'їзд у дорогу;
- приготування до тривалої подорожі;
- прощання з родиною;
- пригоди чумаків (тяжка зимівля, повернення додому тощо);
- гуляння після повернення, застереження дівчатам не закохуватися в чумака, висміюється чумакова жінка, яка гуляє, поки чоловіка немає вдома (у жартівливих чумацьких піснях) та ін.
Чумацькі пісні:
«Ой у степу криниченька», «Буркун-зілля», «Волики», «Гуляв чумак на риночку», «Їхав чумак із Криму додому», «Над річкою бережком», «Ой у полі криниченька», «Ой ясно, ясно сонечко сходить», «Ох і не стелися, хрещатий барвінку» («Поїхав чумак та в Крим на базар...»), «У Києві на ринку» та ін.
Солдатські та рекрутські пісні. Специфіка рекрутських пісень полягає в зображенні подій, породжених явищем рекрутизації (після зруйнування Запорізької Січі та знищення всіх залишків автономії Гетьманщини Росія запровадила на українських землях загальну військову службу для чоловіків різних верств населення, що стала рекрутською повинністю (уведена наказом Петра 1699 р.); на Західній Україні - вербування українців до австро-угорської армії).