Ть написати твір на тему: "є вічні істини із давнини до сьогодення" по творам "слово о полку ігореві" і про творчість сковороди. треба розкрити причини актуальності творів і чому вчять. будь ласка.
Іван був дев’ятнадцятою дитиною в гуцульській родини Палійчуків». Виплеканий дивовижною і таємничою природою Гуцульщини, ріс він розумним і допитливим хлопцем. Але був не такий, як усі діти: «Дивиться перед себе, а бачить якесь далеке і не відоме нікому або без причини кричить». Щось незрозуміле для оточуючих ховалося в його очах, таке, що і мати відвертала від нього очі. Іноді їй здавалося, що це не її дитина, а «бісеня»"
"Задуманий все, встромляв очі кудись поза гори, неначе видів, чого не бачили другі, прикладав мережану дудку до повних уст, і чудна пісня, якою ніхто не грав, тихо спадала на зелену отаву царинок, де вигідно послали свої тіні смереки" "Коли Іванові минуло сім літ, він уже дивився на світ інакше. Він знав вже багато. Умів знаходити помічне зілля... Знав, що на світі панує нечиста сила, що арідник (злий дух) править усім; що в лісах повно лісовиків, які пасуть там свою маржинку... , що там блукає веселий чугайстир, який зараз просить стрічного в танець та роздирає нявки; що живе в лісі голос сокири..." "I коли так молились, Iван був певний, що за плечима у нього плаче, схилившись, Марiчка..." "Безжурна молодiсть й радiсть знову водили його по сих безлюдних верхах, таких мертвих й самотнiх, що навiть лiсовий шепiт не мiг вдержатись там та спливав у долину шумом потокiв"
"...несподiвано зовсiм, коли вiн зводив очi на зеленi царинки, де спочивало в копицях сiно, або на глибокий задуманий лiс, злiта до нього давно забутий голос: Iзгадай мнi, мiй миленький, Два рази на днину, А я тебе iзгадаю Сiм раз на годину... Тодi вiн кидав роботу i день пропадав"
Постарайтеся переконати свого друга звернутися до психолога. Якщо він категорично відмовляється, запропонуйте бодай зателефонувати на телефон довіри. Зверніться в реабілітаційні центри самостійно і попросіть психологів надати до
Якщо ви бачите сльози, чуєте ридання - це означає, що процес «одужання» вже настав. Плачу і ридаючи, людина позбавляється від горя. Звичайно, це не означає, що Ви повинні розвернутися і піти, спробуйте поспівчувати, якщо можете. Якщо не можете, починаєте самі дуже сильно переживати і погано себе почувати - покличте когось на до друзів, сусідів. Чи не вмовляйте одного зупинити ридання, перестати плакати - шлях поплаче і «виплачеться». Ви можете обійняти його - нехай плаче в ваших обіймах.
"Задуманий все, встромляв очі кудись поза гори, неначе видів, чого не бачили другі, прикладав мережану дудку до повних уст, і чудна пісня, якою ніхто не грав, тихо спадала на зелену отаву царинок, де вигідно послали свої тіні смереки"
"Коли Іванові минуло сім літ, він уже дивився на світ інакше. Він знав вже багато. Умів знаходити помічне зілля... Знав, що на світі панує нечиста сила, що арідник (злий дух) править усім; що в лісах повно лісовиків, які пасуть там свою маржинку... , що там блукає веселий чугайстир, який зараз просить стрічного в танець та роздирає нявки; що живе в лісі голос сокири..."
"I коли так молились, Iван був певний, що за плечима у нього плаче, схилившись, Марiчка..."
"Безжурна молодiсть й радiсть знову водили його по сих безлюдних верхах, таких мертвих й самотнiх, що навiть лiсовий шепiт не мiг вдержатись там та спливав у долину шумом потокiв"
"...несподiвано зовсiм, коли вiн зводив очi на зеленi царинки, де спочивало в копицях сiно, або на глибокий задуманий лiс, злiта до нього давно забутий голос:
Iзгадай мнi, мiй миленький,
Два рази на днину,
А я тебе iзгадаю
Сiм раз на годину...
Тодi вiн кидав роботу i день пропадав"
Якщо ви бачите сльози, чуєте ридання - це означає, що процес «одужання» вже настав. Плачу і ридаючи, людина позбавляється від горя. Звичайно, це не означає, що Ви повинні розвернутися і піти, спробуйте поспівчувати, якщо можете. Якщо не можете, починаєте самі дуже сильно переживати і погано себе почувати - покличте когось на до друзів, сусідів. Чи не вмовляйте одного зупинити ридання, перестати плакати - шлях поплаче і «виплачеться». Ви можете обійняти його - нехай плаче в ваших обіймах.