Тестування. «Слово про похід Ігорів». 9-Б клас
1. Укажіть, пам’яткою якого століття є твір:
А. ІХ ст. Б. Х ст. В. ХІІ ст. Г. ХVII ст.
2. Укажіть жанр «Слова…»
А. Історична поема Б. Героїчна поема
В. Історична повість Г. Історичний роман.
3. Укажіть літературний стиль, ознаки якого стилю характерні для
«Слова…»:
А. Бароко; Б. Монументалізм;
В. Романтизм. Г. Орнаменталізм.
4. В оповіді з Київського літопису та в поемі «Слово о полку Ігоревім»
зображено події:
А. 1113 р.; Б. 1036 р.;
В. 988 р.; Г. 1185 р.
5. У похід Ігор рушив:
А. Узимку Б. Пізнього літа
В. Ранньою весною Г. Ранньої осені
6. Автор «Слово про похід Ігорів»...
А. Співець Митуса; Б. Невідомий;
В. Князь Ігор; Г. Дружинник Овлур.
7. «Слово про похід Ігорів» присвячене походу дружини князя Ігоря на ...
А. Печенігів; Б. Татар;
В. Половців; Г. Поляків.
8. У творі згадується співець …
А. Велес; Б. Митуса; В. Волох; Г. Боян.
9. «Загородили русичі поле щитами...»
А. Мідними; Б. Золотими; В. Багряними; Г. Срібними.
10. У який день тижня відбувся перший бій дружини князя Ігоря з ворогами:
А. Вівторок; Б. Четвер; В. П’ятницю; Г. Неділю.
11. Укажіть, яке природне явище як знамення вказує на те, що природа – не
лише поетичний образ, а й дійова особа, що безпосередньо впливає на перебіг
подій:
А. Повінь; Б. Землетрус;
В. Затемнення сонця; Г. Сніг улітку.
12. «Зронив тоді великий Святослав ..., зо слізьми змішане».
А. Келих вина; Б. Капшук монет;
В. Князівське вбрання; Г. Золоте слово
13. Ігор – князь
А. Київський Б. Новгород-Сіверський
В. Курський Г. Волинський.
14. Всеволод чекає брата під
А. Києвом Б. Новгородом
В. Курськом Г. Полтавою.
15. Чотири сонця – це
А. Пори року Б. Князі
В. Кількість полків Г. Небезпечне лихе знамення.
16. У «Слові о полку Ігоревім» до сил природи звертається:
А. Святослав Київський; В. Збірний жіночий образ.
Б. Ярославна, дружина князя Ігоря; Г. Глібівна, дружина яр-тура Всеволода
17. Які ріки згадуються у творі?.
А. Каяла, Дон, Дніпро Б. Дон, Дніпро В. Каяла, Дон.
Г. Дністер, Дон
18. Автор завершує свій твір
А. Сприйняттям київським князем поразки Ігоревого війська
В. Плачем Ярославни
Б. Радою зустріччю Ігоря на рідній землі
Г. Величанням князів і дружини
19. Укажіть основну ідею «Слова…»:
А. Пророкування щасливої будущини;
В. Уславлення мужності руських воїнів;
Б. Заклик до єднання князів руських;
Г. Засудження походу проти половців.
20. Головну ідею твору «Слово о полку Ігоревім» висловлено устами:
А. Ігоря Новгород-Сіверського; В. Половецького хана Кончака;
Б. Святослава Київського у «золотому слові»; Г. Ярослава Осмомисла
Галицького.
21. Прочитайте уривок із поезії.
О вітре, вітрило!
Чому, господине, так сильно вієш ти?
Чому мечеш ти хановськії стрілки… На моєї лади воїв?
Ці слова промовляє:
А. Княгиня Ольга В. Княгиня Анна.
Б. Княгиня Ярославна. Г. Княгиня Євпраксія.
22. Установіть відповідність між цитатою і персонажем, якому вона
належить:
1. «Один брат, один світ світлий – ти, Ігорю! Оба ми є
Святославичі!»;
2. «Браття і дружино! Лучче є би потятим бути, аніж полоненим
бути»;
3. «О мої синовці… Рано єсте почали половецьку землю мечами
разити, А собі слави шукати…»;
4. «О вітре, вітрило! Чому, господине, так сильно вієш ти?»
А. Ігор;
Б. Святослав;
В. Боян;
Г. Ярославна;
Д. Всеволод.
23. Кому належать слова?
1. «Хочу, — каже, — з вами, русичі, Чи списа зломити
При полі Половецькому…Чи шоломом пити воду з Дону».
2. А мої куряни — вправні воїни, Під сурмами сповиті,
Під шоломом викохані, З кінця списа годовані.
Всі путі їм відомі, Яруги їм знайомі,
Луки в них напружені, Сагайдаки відкриті,
Шаблі нагострені».
А. Всеволоду
Б. Святославу
В. Ігорю
3. Не з честю ви ворога подолали,
Не з честю пролили кров поганську.
Серця ваші хоробрі…Буйною відвагою гартовані.
Що ж бо зробили ви З сивиною моєю срібною?
4. Полечу, — каже, — зозулею по Дунаю,
Умочу бобровий рукав У Каялі-ріці,
Обмию князеві криваві рани На тілі його дужому!»
Г. Ярославні
Д. Бояну
24. Про кого сказано?
1. Що забув і почесті й життя своє, І веселий Чернігів-
город, І отецький золотий престол, І всі звичаї та обичаї
Красної своєї дружини Глібівни!
2.…славен князь, Міццю розум оперезав, Мужністю
сердечною нагострив, … Та й повів полки свої хоробрі На
землю Половецьку, За землю Руську.
3…. грізний великий київський. Був же він грозою на
ворога, Приборкав його полками сильними Ще й мечами
булатними, Наступив на землю Половецьку,
Потоптав гори та яруги, Скаламутив ріки й озера, Висушив
болота і потоки, А невірного Кобяка з лукомор’я Од
залізних полків половецьких
4. «розтікався мислю по древу, сірим вовком по землі,
сизим орлом під хмарами»
А. Святослава
Б. Бояна
В. Ігоря
Г. Всеволода
Д.
Володимира
український фольклор налічує досить багато дум. усі вони по-своєму особливі і дуже цікаві. але серед них є одна, яка мені подобається найбільше.
головними героями дум в основному виступають мужні, сміливі чоловіки, оборонці рідної землі, жінки зустрічаються дуже рідко. мене найбільше приваблює образ марусі богуславки з однойменної думи.
ми бачимо перед собою молоду дівчину, полонену турецьким паном. у подібній ситуації багато б жінок не витримали, але не вона. маруся вижила, пристосувавшись до свого становища.
можна сказати, що вона зрадила своїй країні, ставши дружиною турецького пана. але це не так. у житті їй випала складна доля, і смілива дівчина вирішила прийняти її такою, як вона є. якби вона так не зробила, то, може, і не змогла б урятувати невільників.
прийнявши життя в полоні, вона розуміє, що назад немає дороги, що в україну вона більше не повернеться:
та нехай мене, дівки-бранки,
марусі, попівни богуславки,
з неволі не викупає,
бо вже я потурчилась, побусурменилась
для розкоші турецької,
для лакомства нещасного!
ми не знаємо, що сталося з нею після втечі невільників. можливо, пан її за це жорстоко покарав. але вона, незважаючи на це, врятувала полонених:
вислухай, боже, у просьбах щирих,
у нещасних молитвах
нас, бідних невольників!
проста українська дівчина маруся, забувши про себе, героїчно визволила невільників з турецького полону. тим самим вона заслужила собі вічну пам’ять і вдячність україни.