Осінь-чудова пора року. Діти першого вересня йдуть до школи,їх переповняє хвилювання та інтерес. СИНЄ небо,обрамляє золоте сонечко.А легкий ОСІННІЙ витерець підхоплює дівчаче волосся,заплетене в бантики, а хлопців лосхоче по рукам,які тримають духмяні квіти.Скоро буде жовтіти та опадати ОСІННЄ листя. Почне холодніти.Посіріле небо все частіше буде проливати сльози.Всі перехожі і я будемо одягнуті у все теплішу одежу. ВЕЛИКИЙ сум буде парувати в повітрі,але настрій людей не зміне навідь така погода.Ми будемо посміхатися та радіти кожному дню. Кожна пора року чарівна.Але у кожній своя особливість.Осінню саме прекрасний колір листчків та перемінливий настрій природи.
Це дуже цілковите прислів*я - для даного етапу людського життя. Усі ми єднані між собою, ми вважаємо себе порядними сім*янинами, друзями, співробітниками, однокласниками, але ми ніколи не задумуємось чи є ми ними насправді? Бути в розбратті, - не ладити зі однією людиною, але це ж - вже каже, що ти не ладиш з цілим світом. Бути рівноправдним до єднання, як і до різнобраття - означає бути, вагами, і вміти їх розрязняти. В єднанні ми ідемо до світу, а у розбратті - ми не варті нічого, оскільки лише йдемо на поводу у власних намірів та сподівань.
СИНЄ небо,обрамляє золоте сонечко.А легкий ОСІННІЙ витерець підхоплює дівчаче волосся,заплетене в бантики, а хлопців лосхоче по рукам,які тримають духмяні квіти.Скоро буде жовтіти та опадати ОСІННЄ листя. Почне холодніти.Посіріле небо все частіше буде проливати сльози.Всі перехожі і я будемо одягнуті у все теплішу одежу. ВЕЛИКИЙ сум буде парувати в повітрі,але настрій людей не зміне навідь така погода.Ми будемо посміхатися та радіти кожному дню.
Кожна пора року чарівна.Але у кожній своя особливість.Осінню саме прекрасний колір листчків та перемінливий настрій природи.
Бути в розбратті, - не ладити зі однією людиною, але це ж - вже каже, що ти не ладиш з цілим світом. Бути рівноправдним до єднання, як і до різнобраття - означає бути, вагами, і вміти їх розрязняти.
В єднанні ми ідемо до світу, а у розбратті - ми не варті нічого, оскільки лише йдемо на поводу у власних намірів та сподівань.