1. рішення остапа.2. гвалт у панському маєтку.3. байдужість народу до своєї тяжкої долі.4. остання мить перед розставанням.5. згадка з дитинства остапа.6. втеча соломії разом з коханим.2.1. осіння ніч2. в очікуванны переправи3. з’явлення човна4. козацькі вартові5. у млині якима6. переїзд7. поранення остапа3.1. втеча від варти2. перев’язування рани3. соломія шукає шляху4. пожежа у плавнях5. марення остапа6. остап віч-на-віч із вовком7. думки і бажання героя4.1. хатина циган.2. благання циган соломією.3. остап під опікою старої циганки.4. побут циган.5. соломія вирушає на заробітки.6. арешт.5.1. домовленість.2. соломіїні радощі.3. арешт остапа.4. соломія турбується про визволення остапа з «конаку».5. підготовка до визволення.6. річка.7. поєдинок з вартою турецького човна.8. смерть соломії та івана.епілог1. маленька халупка.2. вітер. 3. остап — старий дід.
Були часи, коли держава власна, могутня і сильна залишалася тільки в мріях, бо ім’я українця залишалося синонімом раба, душа і серце якого не знали неба, а земля українська ставала оселею скорботи і горя. У жертву було принесено життя мільйонів мучеників – синів і дочок України. Це завдяки їм не згасла віра у праведну путь, не вмерла надія у світле майбутнє, не зміліла любов до України. Українська душа огненно заговорила устами Тараса Шевченка, висповідалась і утвердилася в надії, що прилине правда і настане день, коли «врага не буде супостатата, а буде син і буде мати, і будуть люде на землі».Дивною квіткою-ломикаменем, чарівною мавкою волинських лісів, мужнім голосом цілого народу прибула до духовної Вітчизни українців безсмертна Леся Українка. ЇЇ поезія стала і хлібом насущним, і високим небом. Вона не дала українському народові втратити віру на осягнення вершини у сонячній кроні неба України. Іван Франко вклав в уста свого Мойсея пророчі слова про Месію, Мету, Дух. Поет став провідником нації, а слово його творів «вічним революціонером», духом неспокою у сходженні на вершину. Так не вмерла українська душа, не загинуло слово, вистояв народ, щоб знову опинитися на роздоріжжі і обрати свою майбутню долю.І от ми стали на порозі Європи. Майбутнє нашої держави залежить від нас, молодих, тих, хто сьогодні ще за шкільною партою, а завтра будуватиме нову Україну, високоцивілізовану, демократичну, де пануватиме достаток для більшості людей, які цінуватимуть конституційні свободи, де сяятимуть вогнями чисті міста, а у селах щасливо працюватимуть на своїй землі люди.Чого нам не вистачає тепер? Напевно, любові для значної частини громадян до України.Що до Україні? Відповідь одна: патріотизм. Саме любов до рідного краю і свого народу можуть до нам подолати усі негаразди і, головне, навчитись відрізняти свободу від рабства, труднощі, породжені становленням молодої держави,від труднощів, породжених ворогами нашої свободи. Саме патріотизм зможе забезпечити зміцнення нашої державності.Тож хай не зміліє духовна криниця наших молодих сердець, а віра, надія і любов до збудувати нову Україну.