Заманив Років п’ять з тих пір пройшло,
Як покинув Гнат село.
І неначе в воду канув —
В рідну хату й не заглянув.
— Приїжджай скоріше, Гнате! —
Пише батько. — Хвора мати.
Забаришся зо два дні,
То застанеш у труні...
Але Гнат мовчить та дише.
Знов листа старенький пише:
— Пощастило мені, сину:
Виграв я автомашину!
Легкову. На лотерею.
Що робить, не знаю, з нею.
Коли Гнат про це дізнався,
Мов з налигача зірвався.
Мчить мерщій на пошту прямо,
Б’є додому телеграму:
— Дуже радий я! Вітаю!
Зустрічайте — вилітаю!
* * *
Заманив, мов калачем,
Батько сина «Москвичем». - ЦЕ САТИРИЧНА ЧИ ГУМОРИСТИЧНА ГУМОРЕСКА?
Образ жінки - центральний образ у збірці Івана Франка "Зів'яле листя". І, як і душа кожної жінки, образ цей глибокий, незбагнений, неясний и незрозумілий. Він нагадує саму матінку-природу - непостійну, змінливу: то лагідну, як весняний вітерець, то жорстоку і своєвільну, як буря. Ці природні явища грають з бідною душою ліричного героя, змушують її спочатку парити в небесах від щастя, а потім падати на саме дно, розбиваючись о сіре каміння. Так маленький листочок покладається на вітер, так душа поета довіряє себе незвіданому досі явищу - жінці, і тепер тільки вона володарка цій душі...