Запишіть образи, створені в поезії Анатолія Мойсієнка «Жовтень жовті жолуді...» і у вірші Володимира Сосюри «Осінь». Поміркуйте, чого ми можемо навчитися в поетів?
Обрядові пісні — народнопоетичні вокальні твори, що супроводять побутові обряди в житті людей. Як і самі обряди, обрядові пісні відповідно до функціонального призначення мають свою класифікацію. Вони поділяються на календарно-обрядові, що виконуються у певні періоди року або під час певних трудових процесів, і па родинно-обрядові. Всі вони найдавніші за походженням. Виконуються здебільшого в поєднанні з елементами хореографії та драматургії.
У побуті українського народу тривалий час зберігаються традиції давньоруських і навіть язичницьких свят землеробського року з їхніми великими циклами трудових, обрядових та величальних пісень. Календарно-обрядова пісенна поезія має три умовних цикли: зимовий, весняний та літній.
Серед зимових обрядів особливе місце займало і займає урочисте відзначення наближення нового землеробського року.
До зимового циклу календарних пісень входять колядки і щедрівки. Істотної різниці щодо змісту в цих двох близьких видах пісень немає. Це — новорічні вітання, побажання успіху в новому землеробському році, побажання здоров’я сім’ї, величання господаря, прославлення праці хлібороба та її здобутків. Розпочиналося виконання зимового циклу пісень із зимового рівнодення (кінець грудня) і закінчувалося з появою перших ознак наближення весни (кінець лютого) проводами зими — святом масляної.
Образи твору, порівняння, риторичні запитання, епітети - все це вказує на те, що вірш має стилізацію під фольклорний твір. Це ж стосується розміру та рими.
Обрядові пісні — народнопоетичні вокальні твори, що супроводять побутові обряди в житті людей. Як і самі обряди, обрядові пісні відповідно до функціонального призначення мають свою класифікацію. Вони поділяються на календарно-обрядові, що виконуються у певні періоди року або під час певних трудових процесів, і па родинно-обрядові. Всі вони найдавніші за походженням. Виконуються здебільшого в поєднанні з елементами хореографії та драматургії.
У побуті українського народу тривалий час зберігаються традиції давньоруських і навіть язичницьких свят землеробського року з їхніми великими циклами трудових, обрядових та величальних пісень. Календарно-обрядова пісенна поезія має три умовних цикли: зимовий, весняний та літній.
Серед зимових обрядів особливе місце займало і займає урочисте відзначення наближення нового землеробського року.
До зимового циклу календарних пісень входять колядки і щедрівки. Істотної різниці щодо змісту в цих двох близьких видах пісень немає. Це — новорічні вітання, побажання успіху в новому землеробському році, побажання здоров’я сім’ї, величання господаря, прославлення праці хлібороба та її здобутків. Розпочиналося виконання зимового циклу пісень із зимового рівнодення (кінець грудня) і закінчувалося з появою перших ознак наближення весни (кінець лютого) проводами зими — святом масляної.
Автор: І. Франко
Збірка: "Зів'яле листя"
Рід: лірика
Вид: інтимна
Тема: розповідь про переживання героя через нерозділене кохання.
Ідея: любов може викликати не лише радісні почуття, а й сум, горе.
Художні засоби:
Звертання: дівчино, ясная зоре.
Ритор. запитання: чом твоє серденько - ключе терня? і подібні.
Епітети: колюче терня, тиха молитва, буря люта.
Порівняння: слово, як бритва; серце бентежить,як буря люта.
Перебільшення: ох, тії очі темніші ночі...
Антитеза: усміх/скрута, радощі/горе.
Образи твору, порівняння, риторичні запитання, епітети - все це вказує на те, що вірш має стилізацію під фольклорний твір. Це ж стосується розміру та рими.
Розмір: хорей
Римування: аа - бб. (чаром-пожаром, ночі -не хоче)
Рима: парокситонна (наголос на передостанньому складі)