Зредагуйте текст ВІДПОВІДНО ДО норм української літературної мови Укажіть на характер помилок
А) Згідно вченню Аристотеля, люди стають такими, якими вони є, завдяки трьом чинникам природі, звичаям, розуму Разом з тим, людську природу здатні змінювати «або в кращий, або в гірший бік» звичаї Люди «часто чинять всупереч набутим звичкам і природі, прислухаючись саме до розуму »[Арист, с 201] Адже розум сам по собі, поза полісною спільнотою схильний робити помилки Держава - це «зв'язок між людьми, схожими одне на одного» [Там само, с 192] Схожість трактується Аристотелем тут не їхньою подобою, вродою чи тілом, а перш за все їхнім соціальним «станом громадянина», бо держава є певна сукупність громадян Аристотель, з'ясовуючи значення явища «громадянства», вважає його досить складним поняттям Його зміст може змінюватися залежно від міри соціальної свободи і соціального ладу у державі Філософ визначає громадський стан особи і держави як самодостатність для існування політичного або громадянського стану общини Громадянином за Аристотелем є той, хто приймає участь в законодавчих або судових справах та
Творчість відомого українського письменника Б. Харчука вчить кожного з нас виховувати в собі бережливе ставлення до оточуючої природи, до її краси. Його твори здатні з самого дитинства прищепити читачам риси доброти, чуйності і відповідальності за оточуючий нас світ. Частіш усього ми бачимо непорозуміння людей до тих, хто знаходить підтримку і порозуміння саме у природі. На основі прочитаних мною творів я маю змогу зробити висновок, що людина і природа міцно і назавжди взаємопов’язані друг з другом. І тому ми повинні сприймати оточуючу нас природу не тільки очима, а й серцем і душею.
Ми повинні наслідувати справі героя творів Б. Харчука та робити все, що є в наших силах для збереження природи, для її розуміння і для найбільшого з нею зближення. Ніколи не слід знищувати рослинний світ, ніколи не слід ображати тварин, бо все те, що нас оточує у житті – теж живе. Прикладом для нас може служити Планетник – герой однойменного оповідання Б. Харчука, про якого він написав: «Він ніколи не зривав листя, не ламав гілля, старався не толочити постолами трави – усе живе, усе для чогось призначене. Навіщо ж його мучити й нівечити?». Про це ж саме говорить багато повір’їв та народних легенд українського народу, які досить часто зустрічаються у творах письменника.
Для більшості творів Б. Харчука притаманна думка про збереження природи і її краси, і саме цю думку ми ніколи не повинні забувати, зробивши прикладом для себе і своїх вчинків героїв творчості письменника. Для того, щоб стати гідним членом нашого суспільства, «щоб жити і вдосконалюватися — піднятися до краси і сили природи, до волі і єдності».