1.Частка не пишеться разом
А.з іменником, прикметником, дієприкметником, прислівником, якщо є протиставлення
Б.з дієприкметником із залежним словом
В.з іменником, прикметником, прислівником , що утворюють нове поняття ( можна замінити синонімом)
Г.з іменником, прикметником, дієприкметником, прислівником у ролі присудка.
2.Частка не пишеться окремо
з іменником, прикметником, прислівником, що утворюють нове поняття
із займенником, числівником, дієсловом
з дієприкметником у ролі означення без залежного слова
3.Частка ні пишеться разом
між часткою і займенником уживається прийменник
для заперечення наявності предмета чи ознаки, у стійких словосполученнях без дієслова-присудка
у заперечних займенниках і прислівниках
з усіма самостійними частинами мови
4.Усі слова з не пишуться разом у рядку
не\ук, не\змогти, не\досяжний, не\ їхній
не\самовито, не\щастя, не\подалік, не\славити
не\погодитися, не\треба, не\зовсім, не\всипущий
не\здужати, не\завтра, не\перший, не\білий
5.Орфографічну помилку допущено в рядку
неоціненний, незавершений твір, не друг,а ворог
не доспівана пісня, не до смаку, твір незавершений, небилиця
несподіваний гість, недбайливе ставлення, негода, недоспана ніч
неждано-негадано,не ягоди, не зараховано, слова не правдиві
6. Усі слова з не пишуться окремо в рядку
не\достиглий плід, не\доля, не\густий, не\босхил
не\славити, не\дорід, не\хотіти, не\могти
не\зчутися, не\бавлячи, не\роблячи, не\гарний
не\сьогодні-завтра, не\змито, ще не\достиглий плід, не\досить
7.Визначити слова в рядку, які без не не вживаються
не\щастя, не\веселий , не\спокій, не\звідати
не\дбайливий, не\дарма, не\доглянути, не\добачати
не\земний, не\сказаний, не\розуміння, не\далеко
не\жить, не\хтувати, не\нависть, не\дбалий
8.Правильно записано всі слова рядка
недобачати змалку, ніким не скорені народи, непокоїти, нероба
ні котрий, не п’ятий, а шостий, не доплатити, незовсім
не послух, невагомість, нісе-ніте, не вартий
не дуже вдалий день, твір недописаний, ні пава ні ґава, ще невижатий сік
9.У якому рядку всі слова з ні пишуться разом
ні\куди, ні\телень, ні\до\чого, ні\скільки
ні\світ\ні\зоря, ні\що, ні\від\чого, ні\в\року
ні\чогісінько, ні\в\сих ні\в\тих, ні\в\якої, ні\трохи
ні\трішки, ні\звідкіль, ні\кчемний, ні\котрий
10.У якому рядку всі слова з ні пишуться окремо
ні\за\кого, ні\кроку далі, ні\до\розмови, ні\на\що
ні\на\що, ні\би\то, ні\якому, ні\трохи
ні\на\якому, ні\чий, ні\за\що, ні\на\йоту
ні\звуку, ні\пострілу, ні\з\ким, ні\ким
11.Частку не треба писати разом з наступним словом у рядку
ще не/завершена робота
не/цікава, але коротка розмова
не/покоїтися про дитя
ще не/скопана грядка
12.Частку не треба писати окремо з наступним словом у рядку
не/досконала стаття
не/славити захисників
досі не\вивчений матеріал
не\зіграний матч
Калина – дуже красива рослина. Це стрункий кущ, з багатьма тонкими вітками, що тягнуться до неба. Із приходом весняного тепла на них набухають бруньки. Потім калина вся вкривається білими суцвіттями-парасольками, вона вбирає тепло сонця та живильну вологу землі. ЇЇ листя яскраво-зелене з нерівними зубчастими краєчками, і в них плутається вітерець.
Потім, коли квіти оцвітають, на їхньому місці з'являються маленькі зелені ягідки. Вони поступово стають більшими та восени набувають насичено червоного кольору. Стиглі ягоди калини схожі на яскраві краплини крові, тому в традиції українського народу вони символізують силу життя. Ягоди калини також бувають жовтого та чорного кольору, а деякі види її не скидають листя восени.
Калина трохи кисла та терпкувата на смак. З неї готують смачне варення та компот. Зображенням калини прикрашають предмети побуту, крашанки, вишивки.
Осінь.
Осінь - золота пора року. Недарма в народі її називають: щедрою, багряною,золотою, гарячою порою. Адже саме восени люди збирають врожай на городах, на полях і в садах . Після довгих клопітких робіт одержують щедру винагороду від природи за свою працю.
Восени все навколо забарвлюється в різноманітні кольори: червоні, жовтогарячі, жовті , вогнянисті , ніби й насправді природа позолотила ліси , садки, лісосмуги, парки і сквери.
Сонечко обігріває все менше землю. Приходять перші заморозки.
Восени , прощаючись з рідним краєм , відлітають в теплі краї птахи. Тільки й чути їхні прощальні , журливі пісні.
Про осінь складено багато пісень, віршів, нарисів . Ось рядки однієї пісеньки , вони залишились у моїй пам’яті . В першому класі , пам’ятаю ми вивчали її на уроці музики:
« … Падає , падає листя
Листя в саду мерехтить.
Жовте , яскраво-вогнисте
Тихо за вітром летить… . »
Мені також подобається гати , як з дерев плавно
опадають пожовклі листочки і з тихим шелестом лягають на
землю. А як тільки пахне це опале листя! Грибами, пеньками,
та й самою осінню!
Напевне тому, що я народилася восени - це і є моя
найулюбленіша пора року. Вона трішки сумна , ніби все навколо сумує за сонечком , літом , теплом.
Та все ж таки як тільки гарно восени!