1. Кучеряві діброви, смарагдові левади й змолоділі поля мліють від радісних сим- фоній і веселих барв великого свята приро- ди. 2. У густих верболозах поміж плакучих верб удень і вночі не втихають соловейки. 3. Мирно воркують лагідні річкові горлиці. 4. Тривожно і дзвінко голосять одинокі зозу- лі. 5. На тоненькій галузці крислатого осо- кора легеныко гойдається округла ремезова колисочка. 6. Із-за темно-зелених стіжків гордовитого рогозу тихо випливає щаслива,качина сімейка. 7. Неповороткий сазан ви- ринув з обжитої ями й вимальовує широкі кола на воді. 8. Метушаться легкокрилі бе- регові ластівки. 9. 3-під похилого куща роз- логої шелюги випурхнула блакитна пташка, плавно торкнулася водянОГо Дзеркала. 10. 3 досвітку й до смеркання заклопотано гудуть огрядні джмелі і трудівниці бджоли 1.
У тексті немає однорідних
А підметів
Б присудків
В додатків
Г означень
Д обставин
Закінчивши денні справи, закривши задачник і зошит, поклавши собі на коліна кішку, потягнешся рукою до книги, щоб перенестися в інші світи. Разом з капітанами ти відправишся в невідомі далекі країни, або в печери і підземні озера, або на неіснуючі планети у пошуках пригод, або з водолазами у пошуках Атлантиди.
Книги переносять своїх читачів в найрізноманітніші місця і епохи, недоступні літакам і потягам.
Перед тобою проходять чужі долі, чужі радощі і чуже горе, ти горюєш і радієш разом з героями, занурюючись в чарівні казки або веселу повість. Буває, відкривши книгу десь на середині, вже не можеш відірватися і дочитуєш все до кінця, боячись втратити хоч би рядок.
Закриваються очі і злипаються вії, але ти пливеш по цьому морю рядків : ну ще трохи, ну ось тільки дізнатися б, куди насправді привела Дон Кихота ця дорога? Чи переміг Ахілл Гектора?
Уявімо на хвилину, що немає на світі книг : немає Чебурашки, Хоттабича, Незнайка, Гаррі Поттера, Чипполіно, Буратіно. Без них життя відразу стає тьмяним і сірим, нудним і безрадісним.
Про це дуже цікаво написано у Карлоса Руиса Сафона в його фантастичному романі "Тінь вітру" . Батько, згідно традиції, літнім ранком повів свого сина на ім'я Даніель вибрати свою першу книгу на Кладовищі Забутих Книг. Це щось подібне до складу або музею, де зберігаються старі і забуті книги. Вибрана книга уразила Даниеля до глибини душі і визначила його подальшу долю.
Ось чому ми любимо книги - вони відкривають нам шлях в невідоме, відкривають секрети і таємниці, учать мріяти, діляться знаннями про устрій світу. Книга - як корабель, а її сторінки - як вітрила, а ти відправився в кругосвітню подорож в нескінченний світ слів і образів, героїв і негідників, старовини і далекого майбутнього.
ответ:Людиною легкоі поведінки
Объяснение:Євгеній Онєгін, перебуваючи в залежності від традицій світського суспільства, пройшовши через випробування коханням, стоїть на роздоріжжі, не визначившись у своїх подальших цілях. Щастя взаємної любові було неможливо для героїв тоді, в селі, неможливо воно і зараз.
Онєгін відчуває себе втомленим від життя, розчарувався в ній, для нього немає ніяких цінностей-він не цінує любов, дружбу, вірніше не вірить в щирість і силу цих почуттів.
Ні: рано почуття в ньому охололи
Йому набрид світла шум.
І далі автор ставить «діагноз» стану свого героя - «коротше: російська нудьга їм оволоділи потроху ..