1. Однорідні означення вжито в реченні (розділові знаки пропущено) А Найвищі Карпатські гори на Івано-Франківщині.
Б З кленового пагона зірвався широкий жовтий лист.
В У хаті стояв густий передсвітанковий морок.
Г Випускники зібралися теплого з лагідними вечорами серпня.
Д Величезна скляна будівля виросла перед нашими очима.
2. Однорідні означення вжито в реченні (розділові знаки пропущено)
А Надворі пахне молодим осокорячим листям.
Б Сині зеленкуваті фіолетові присмерки спадають степом.
В Під осінніми високими зорями затихають оселі.
Г В гарячий літній день ліс на горах сяє а в долинах чорніє.
Д Сльози радості збігають по чисто виголених худих щоках.
3. Неоднорідні означення вжито в реченні (розділові знаки пропущено)
А То тут то там розсипані були червоні жовті й сині бризки.
Б Верхній шар чорнозему змінився твердою віками спресованою глиною.
В А мати жде і поглядом далеким шукає битий посивілий шлях.
Г Холодне молоде срібло сонця пізньої осені розлите по землі.
Д Вже здалеку бачу маленьку білу постать на обніжку.
4. Неоднорідні означення вжито в реченні (розділові знаки пропущено)
А Сократ говорив рівним спокійним голосом.
Б Досвітні огні переможні урочі прорізали темряву ночі.
В У садках темніли купи вишень та стриміли здорові старі дикі груші.
Г Водив той загін якийсь славетний генерал чорновусий стрункий завзятий.
Д Пролітав буйний вітер в пустині по палі безкрайому мертвому.
5. Неоднорідні означення вжито в реченні (розділові знаки пропущено)
А Лупиться під палаючим сонцем старенький вимитий дощами дах.
Б У голосі твоїм бринять людяні теплі співчутливі нотки.
В Під хатою цвітуть просвічені сонцем високі рожі.
Г Тінь сягала аж на дальні вкриті молоденькою зеленню кручі.
Д Ліворуч на стіні чорніли ковані двері угорі високий критий залізом дах.
6. Прочитайте речення.
Тихий(1) задумливий(2) вечір спускався на велике(3) розкидане по нагористому берегу, невеличкої річки(4) місто.
Коми треба поставити на місці цифр…
А 1,2
Б 2,3
В 3,4
Г 1,3
Д 1,4
7. Узагальнювальне слово стоїть перед однорідними членами в реченні (розділові знаки пропущені»)
А Лози внсип кручі ліс усе блищить і сяє на сонці.
Б У щастя людського два рівних є крила троянди й виноград красиве і корисне.
В Вода хмари ліс усе безупинно неслося вперед шуміло блищало на сонці.
Г Осінній смерк і хрест й зів’ялі квіти ось відповідь па всі твої питання.
Д Будинки садки сніги усе мліє в теплі сонця.
8. Узагальнювальне слово стоїть після однорідних членів у реченні (розділові знаки пропущено)
А Куди не повернешся скрізь земля і згори і знизу і праворуч і ліворуч.
Б Ні спека дня ні бурі ні морози ніщо не вб’є любов мою живу.
В Синє все озера річка в синяві намоклий ліс.
Г У лісі не було нічого ані грибів ані ягід ані черешень.
Д Усе в чеканні спілі краплі рос земля і місяць вишні і тополі.
9. Узагальнювальне слово стоїть після однорідних членів у реченні (розділові знаки прокушено)
А І все поволі зникає море скелі земля.
Б Скрізь червоно на небі і на узгір’ях і на горі.
В Усе зникло наче в казці місто гори поле гай.
Г Луки гори пишні сади усе зелене й принишкле.
Д Пиши про все про тишу й буруни про більма рабства й гострозорість волі.
10. Складіть 2 речення: одне з однорідними означеннями, а друге – з неоднорідними.
Тому я вважаю, що зраду пробачати не можна, бо якщо вас зрадили раз, значить зрадять і наступний раз.Так, можна відновити дружбу, але ви завжди будете мати на думці те, через що ви перестали спілкуватись. Це вже не буде та дружба, яка була колись.
По-перше, світ постійно змінюється, розвиваються технології, які роблять життя простішим. І для того, щоб жити з комфортом убсучаснлму світі потрібно вчитися користуватимя всіма благами цивілізації, що для дітей 50-60-х років буває важко. Яскравим прикладом з мого життя є моя бабуся. Вона закінчила школу на відмінно, а університет з червоним дипломом. Здавалося б чому ще вчитися? Але зараз бабуся вчиться користуватися комп'ютером, бо сучасний світ вимагає цього від неї. Незважаючи на всі свої знання, протягом життя вона вчиться чомусь новому.
По-друге, є люди, які впродовж життя навчаються, вдосконалюють себе і свої навички. Для того, щоб досягти вершинт своєї майстерності. Вони постійно вчаться інколи навіть все їхнє життя. Яскравим прикладом з української літератури є образ Степана Радченка із роману "Місто" Валер'яна Підмогильного. Степан протягом усього твору вчиться чомусь новому. І разом з здобутими знаннями він еволюціонує з сільського хлопчини в міського письменника. І в кінці роману за до надбаних знань Степан стає відомим письменником.
Отже, незважаючи на вік людина завжди може дізнатися те, чого раніше не знала. І не важливо чи вчитися всупереч певних обставин, чи для саморозвитку. Головне - це не треба цього боятися чи соромитися.