1. У котрому рядку є підрядне обставинне речення? а. Твій мужній голос музикою лине, як плескіт хвиль і сяйво без зірок. б. Пташки, що влітку так співали, у ірій вже поодлітали (Є. Гребінка). в. Я радію за ту людину, що загублену радість знайшла (В. Сосюра). г. Намалюй мені ніч, коли падають зорі (М. Петренко). 2. У котрому рядку є підрядне обставинне речення? а. Ви знаєте, як пахне хліб диханням сівача, вогнем безсонних діб. б. Здавалося хлопцю, що не скоро пролине літо молоде (Д. Луценко). в. Угорі озвалися журавлі, що взяли літо на крила і летіли в далекий вирій (М. Стельмах). г. Якщо взявся іти, до кінця ти доходжай (П. Тичина). 3.У котрому рядку є підрядне обставинне речення? а. Шматок хліба, поділений навпіл, робить людей друзями (Народна творчість). б. Людей, які прийшли з доброю місією, завжди зустрічають хлібом-сіллю (В. Яворівський). в. Ростуть слова, немов росте трава (М. Ільницький). г. Люблю, коли хвилі шумують, лишаючи слід (В. Сосюра). 4. У котрому рядку є підрядне обставинне речення? а. Про що я зможу повісти, як стрінемось при зустрічі при нашій. б. Як добре те, що смерті не боюся і не питаю, чи тяжкий мій хрест. в. Той, хто не знає материнської мови або цурається її, засуджує себе на злиденність душі (В. Сухомлинський). г. Бережіться такого слова, що роз’єднує людей (Л. Толстой). 5. У котрому рядку є підрядне обставинне речення? а. Люблю людей землі моєї, бо й я землі моєї син (В. Сосюра). б. Що посієш, те й пожнеш (Народна творчість). в. Щасливий той, у кого друзі вірні (Народна творчість). г. Знання – ось та велика сила, що стоїть вище життя (О. Лосєв). 6. У котрому рядку з поданих складнопідрядних речень є підрядне дії, міри і ступеня? а. Над нашим селом, що лежить над річкою, щоосені пролітають журавлі (З журналу). б. Де рідний край, там під ялиною рай (Народна творчість). в. Вигострю, виточу зброю іскристу, скільки достане снаги мені й хисту (Леся Українка). г. На тій частині земної поверхні, де колись хлюпотіло море, зараз залягають крейдяні пласти (З газети). 7. Котре з поданих речень є безсполучниковим? а. Я вдихаю повітря, але не знаю, що пахне (М. Стельмах). б. Моя Батьківщина – це крила орла, що лине до сонця з туманів. в. Десь коні ржуть і глухо грають сурми (Л. Костенко). г. Ще сніг кругом, ще голі віти в дуба, ще не курличуть в небі журавлі. 8. Котре з поданих речень є безсполучниковим? а. На хвилину раптом стихли голоси і спинилися тіні (Л. Смілянський). б. На схід сонця квітнуть рожі і будуть дні погожі (П. Тичина). в. Зайця ноги носять – вовка зуби годують (Народна творчість). г. Небо здається таким прозорим, чистим, ніби й не пройшла щойно буря, злива (З газети). 9. Котре з поданих речень є безсполучниковим? а. Ти не кликав з собою – я йшла не Г. Чубач). б. За селом шелестіли хліба і пахло полином (А. Головко). в. Щасливий, хто сни має милі (Леся Українка). г. Якби мої думки німії та піснею стали без слова, вони б тоді більше сказали, ніж вся моя довга розмова (Леся Українка). 8. У котрому рядку є підрядне обставинне речення? а. Люблю людей землі моєї, бо й я землі моєї син (В. Сосюра). б. І жайворонок, що загубився в небі, виглядає здобич з висоти. в. У нас хліб віддають тією ж міркою, якою позичали (В. Земляк). г. Хто знає мало, той лякливий, всього боїться, від усього залежить. 9. Котре з поданих речень є безсполучниковим? а. Надвечір Тиса вже ревла і клекотіла, намагаючись вирватися з берегів (В. Микитась). б. У цьому ж лісі я пив самоту осінню, тут весну цілував я під шелест верховіть… (М.Рильський). в. Очі її, голубі від неба і моря, сміялися весело й задерикувато. г. Вже сонце скотилось до заходу, і степова трава лисніла червоним одблиском (І. НечуйЛевицький). 10. Розділові сполучники відсутні у складносурядному реченні у рядку … а. То мати гукає, то мати шепоче. б. А чи мені рушники давати, а чи мені іншого шукати? в. Чи то небосхил війнув снігами, чи то кричать галки? г. Літа не повертаються до людини, але людина повертається до своїх літ. 11. Розділові сполучники вжиті у складносурядному реченні у рядку … а. То не розбурхались моря, то не хвилі котить вітер. б. Тільки серце не кричало, та сили більше не було. в. А жито зелене вусом колише, а птахи співають. г. Ось кроки зупинилися, і в руці брязнув ланцюг. 12. Зітхнула хвиля, і зітхнув Ярослав, і побачив вечір, коли зустрівся з Оксаною. У поданому багатокомпонентному реченні зв’язки між частинами… а. Сурядний і підрядний б. Підрядний і безсполучниковий в. Сурядний і безсполучниковий г. Сурядний, підрядний і безсполучниковий 13.Складне речення є в рядку ( розділові знаки пропущено) а. Але самі чумаки рідко сумували ніколи не втрачали бадьорості та веселого настрою. б. Стала вона біля красивого озера й замислилась. в. Дід уже не ходив на річку але часом згадував молоді літа. г. Весело щебетали пташки було по-весняному тепло.
Чудово, неначе в казці! Все навколо виблискує під яскравими промінчиками лагідного сонечка. Вже не почуєш веселих пісень дзвінкоголосих пташок. З дерев повільно опадає останнє листя, наче пофарбоване чарівним пензлем у жовтогарячий колір. Воно замріяно кружляє у повільному таночку, поки тихо долетить до землі. Приємно йти доріжкою, коли під ногами лагідно шарудить різнобарвний килим осені. А вітерець, пустотливо граючись, розносить по всьому лісу приємні пахощі достиглих ягід. Поважно хитають маленькі ялинки та високі сосни своїми вічнозеленими верхівками, ніби мирно розмовляючи між собою. Тільки свіжий подих вітру інколи порушує цю розмову. Аж ось у густих вітках блискавично промайнула і миттєво сховалась руденька білочка — весела сусідка всіх дерев і невпинна трудівниця.
Де-не-де з-під опалого листя виглядають маленькі боровички, лисички, підберезовики.
А високо в блакитному небі безперестанку пливуть темно-сині хмаринки, нагадуючи своїми обрисами різних казкових персонажів. Розсікаючи небесну блакить, повагом летять і зажурливо курличуть журавлі.
Як хороше, як гарно навкруги тобі, осінь, за цю красу!
Людина народжується чистою, як білий аркуш паперу. На ньому згодом життя напише багато чудового і огидного. Але все одно ми повинні заповнювати простір на папері нашої душі, не зважаючи навіть на значні помилки.
Чи вдивлялись ви коли-небудь у рукописи видатних людей, справжніх майстрів? Коли так, ви обов'язково помітите безліч виправлень на шляху до створення шедевру. Так і в житті. Треба докласти неймовірних зусиль, щоб записи твоєї душі були варті поваги. З дитинства батьки, бабусі, дідусі, розповідаючи нам казки або оповідання з життя, навчають бути добрими і лагідними. Стаючи дорослими, ми мусимо вирішувати для себе, як вчинити і як розпізнати добро і зло. За цими орієнтирами можна творити себе. Кожна людина повинна триматися в певних межах, і не має значення, в яких саме. Головне те, щоб вони існували і щоб усе життя зазнавало їхнього впливу. Ми повинні аналізувати себе і робити висновки. Повинні змінювати те, що не узгоджується з особисто нашими принципами.