1. Установіть відповідність між дієприкметником і відмінком, до якого він належить. Дієприкметник 1 проспіваною 2 переконаного 3 здрiбнiле 4 на покритій
1 Відмінок А називний Б давальний в місцевий горудний дродовий
Одні кажуть, що друзі перевіряються в біді. Інші наполягають на тому, що справжній друг той, Чи є місце заздрощам у товариських стосунках.
На мою думку, правильне і перше, і друге твердження. Адже справжній друг має і допомагати, і радіти за тебе. Та якщо у тебе все-таки є такий чудовий друг, то теж потрібно намагатися дотримуватися цих правил. Бо той, хто не до в тяжку хвилину, той автоматично перестає бути другом. А якщо не радіти за чужі успіхи, то зі сторони може здатися, що ти просто заздриш.
І тут ми плавно переходимо до заздрості. Те, шо заздрити не можна, знає кожен. Та от чи справді він ніколи не заздрить? Ще краще усі знають, що у дружбі заздрощам не місце. А як щодо товаришів - вони ж не друзі. Але все-таки заздрити не можна нікому - навіть незнайомим людям, не кажучи вже про товаришів та найкращих друзів.
Люба бабусю!
Пише вам онук Iванко. Я одержав вашого листа,
де ви пишете про свої життеві клопоти. Мені дуже
шкода, що можу лише зрідка з вами бачитись, що
так мало, і тільки на канікулах, допомагаю вам по
господарству. Сподіваюся, швидко настане літо, і
я приїду до вас. Гадаю, ви теж мене дуже чекаєте.
Хочу трохи розповісти про свої справи. Я
навчаюся на «відмінно». А ще відвідую спортивну
секцію, вчуся грати на гітарі. Бабусю, коли я до
вас приїду, то співатимемо наші улюблені пісні
під гітару.
На Новий рік та Pіздво ми, на жаль, до вас не
приїдемо, тому що поїдемо відпочивати
Карпати. Тож я попередньо вітаю вас із цими
чудовими святами.
Бувайте здорові, люба моя бабусенько! Ми з
татом і мамою міцно Вас обнімаємо.
Ваш онучок Iванко
На мою думку, правильне і перше, і друге твердження. Адже справжній друг має і допомагати, і радіти за тебе. Та якщо у тебе все-таки є такий чудовий друг, то теж потрібно намагатися дотримуватися цих правил. Бо той, хто не до в тяжку хвилину, той автоматично перестає бути другом. А якщо не радіти за чужі успіхи, то зі сторони може здатися, що ти просто заздриш.
І тут ми плавно переходимо до заздрості. Те, шо заздрити не можна, знає кожен. Та от чи справді він ніколи не заздрить? Ще краще усі знають, що у дружбі заздрощам не місце. А як щодо товаришів - вони ж не друзі. Але все-таки заздрити не можна нікому - навіть незнайомим людям, не кажучи вже про товаришів та найкращих друзів.