1. В якому реченні означення не відокремлюється (розділові знаки вилучено)
А Виводить лісова стежинка до верб заснулих край села.
Б Єднає нас над кручами Дніпра земля на хліб і сіль багата.
В У тиші настояній духом гречаним напахченій визрілим паром городнім сиджуперед дідом.
Г По дворах навантажені всяким збіжжям стоять вози готові в дорогу.
Д Стоять налиті сонцем дні.
2. В якому реченні означення відокремлюється комою (розділові знаки вилучено)
А Гудуть з вітрами до світання дощем оплакані сади.
Б І тиха осінь мрійна яснолиста несла в серця надію і тривогу.
В У снігу по коліно стоїть з хати винесена ялинка.
Г Побите дощем поле ще й град поб’є
Д Здобутий працею сахар м’якший від дарованого бублика.
3. В якому реченні є дієприкметниковий зворот
А Там, на рівному березі невеликої повноводної річки Почайни, виднілося чималеселище.
Б В імлистій долині, осяяній срібним промінням місячним, стояли широкі ланизолотого жита та пшениці.
В Непроглядний гай стоїть тихий та спокійний, темний та свіжий.
Г Зашуміла вода на низині, шукаючи виходу.
Д Вогка земля мліла в гарячому золоті сонячного проміння, вільна від тіней іхолодків.
4. Не відокремлюється означення в реченні (розділові знаки вилучено)
А Ганна з її охотою до роботи безпосередністю щирістю та привітністю теж якосьодразу сподобалася своїм новим знайомим.
Б На голій одполірованій морозом до блиску шматині землі роз В Покинута людьми на довгі дні дорога помирає в бур’яні.
Г Досвітні огні переможні урочі прорізали темряву ночі.
Д Наляканий громовицею тихенько заіржав кінь.
5. Відокремлюється означення у всіх реченнях, окрім (деякі розділові знаки опущено)
А Біліє розквітла гречка де-не-де підсинена волошками та ще зжовтіла від суріпки,а над нею, а в ній зрідка прокочується бджолиний звук.
Б „Запам’ятайте, – говорив учитель, – Вітчизна починається з берізки посадженоїсвоїми руками, з прозорої водиці зі струмочка, що протікає поруч із вашимдомом”.
В Картоплі по пояс густі непролазні.
Г Оповитий тишею степ дихав пахощами росяних трав.
Д Намита сонцем і вітрами
6. Відокремлене означення є в реченні
А Брате мій Дніпре, батьку мій дорогий; прекрасний, скільки радості, скількиглибоких найдорожчих почуттів принесли моєму серцю рідні твої води.
Б Ти сонце, ніжне й щедре, якому я поклоняюся й поклонятимуся все життя,річкомоя дорога й велика.
В І очі мої, і мій слух – усі почуття заспокоєні біля тебе, оповиті тобою, красомоя,моє свято, щастя моє.
Г Сухобрусові дочки, Марта й Степанида, були малими гарні дівчатка: кароокі,чорняві, круглолиці і з ямочками на щоках.
Д Окрім гри на сопілці, Хома провора дуже любив пісні.
7. У всіх реченнях є відокремлене означення, окрім (розділові знаки вилучено)
А Саме слово є чинником здатним переносити величезний обсяг інформаціїз минулого в сьогодення і з сьогодення в прийдешнє.
Б Земля скована морозом покрилась білим снігом.
В Переляканий запорошений снігом без шапки счав Василько по дорозі назустрічхолодному вітрові.
Г Веселий гостинний він любив товариство.
Д Заворожені красою ніколи не бачених степів причаїлися гори.
8. Поширене означення відокремлюється в реченні (розділові знаки вилучено)
А Зупинився біля мальвами закосиченої ліси.
Б На призьбі затіненій розлогою грушею хтось заворошувся встав.
В Вже видно червоні очі й тремтячі рожеві храпи коней спотворені люттюобличчя верхівців.
Г Насмерть перелякана козаками шляхта сховалася за міськими мурами.
Д З’єднане з основними силами селянсько-козацької армії військо Кривоносастановило велику силу.
9.Відокремлене означення є в реченні (розділові знаки вилучено)
А Це були неприємні і страшні озера з чорною водою і чорними торф’янимиберегами.
Б В хату ввійшов старий Джеря високий тонкий з сивуватими довгими вусамиз нужденним блідим лицем та смутними очима.
В А далі – густо обсаджена липами й осокорами алея.
Г Усіяна колосками земля пахла соком скошених трав.
Д Знесилений кінь зупинився важко дишучи.
10. Поширене означення не відокремлюється комами в реченні (розділові знакивилучено)
А Рівний залитий сонцем степ доразу принишк.
Б Дніпро розбуджений подихом весни гнівно трусонув могутніми плечима із себекрижаний панцир зими.
В Петро стрункий широкоплечий з русявим чубом і синіми очима стояв середхати.
Г Гілки дерев мокро блищали зволожені по-весняному.
Д Обабіч шляху лежали незнайомі поля перекраяні вузькими довгими нивами.
– Привіт, Олеже!
– І тобі, Дмитро!
– А знаєш, в нашому класі новий хлопець з’явився, звуть Зураб. Він з Грузії приїхав. Так йому не треба контрольну з української писати.
– Чому?
– Так він мови ще як слід не вивчив!
– А в Грузії як розмовляють?
– Тю, Олеже, ти смішний! Його рідна мова – грузинська! Проте він ходить на уроки з української мови, намагається вправи виконувати.
– Ну правильно, українську мову йому треба вивчати. Він же переїхав тепер до українців, а в нас рідна мова – українська…
Объяснение:
Сізіфова праця. Фразеологізм має цікаве походження. За оповідями колись давно жив чоловік, який погано ставвився до життя. Прийшла якось до нього смерть й захотіла забрати його. Проте чоловік викрутився сказавши що мусить віддатим всі борги. Так чоловік зміг три рази надурити смерть на четвертий вона йому не повірила й чоловік повязав її й кинув в підвал. Побачив Бог що люди не помирають й почав шукати смерть. Знайшовши її він розгнівавшись на чоловіка сказав що тиой буде в пеклі доки не викотить камінь на гору.Сам фразе ологізм означає марна праця.
Объяснение: