1. Випишіть словосполучення з незмінюваними іменниками, подані в дужках прикметники поставивши в потрібній формі. 1.Бабусю приготуйте на вечерю смачн.. рагу. 2. Ми безперечно були готов гати за кумедн.. шимпанзе цілий день. 3. Коли ми зайшли в затишн.. купе до відправлення поїзда залишалося десять хвилин. 4. Жовт.. таксі зупинилося біля нашого будинку. 5. Повновод.. Міссісіпі впадає в Мексиканську протоку. 6. Крихітн.. колібрі найменша пташка на планеті. 7.Дивлюся вниз – лежить Баку широкозор… (М. Рильський.) 8. Так прийшов на щаслив… Таїті нещасливий художник Гоген. (Є. Плужник.) 9. Я йду, і одуд стежкою іде, моїх полів маленьк… чичероне. (Л. Костенко.)
Чичероне – провідник, який дає пояснення під час огляду пам'яток культури, переважно в Італії.
2. Утворіть словосполучення, дібравши до поданих іменників прикметники, і запишіть. У дужках зазначте рід іменника.
ЗРАЗОК. Шимпанзе - кмітливий шимпанзе (ч. p.).
Поні, мадам, Міссісіпі (річка), колібрі, Капрі (острів), метро, тріо, Туапсе (місто), танго, піаніно, журі, леді, таксі, кіно, поні, НЛО, ООН, АТС.
3. Запишіть послідовно іменники у формі спочатку родового потім орудного відмінків. Виділіть закінчення. Наведіть, де можливо, паралельні форми. Правильність виконання перевірте за орфографічним словником. З двома словами (на вибір) у формі непрямого відмінка складіть і запишіть речення.
Кошти, надра, іменини, грошенята, гуслі, дебати, вибори, дріжджі, жалощі, задвірки, збори, кайдани, копалини, куранти, штани, гроші, сани, гуси, кури, окуляри, ворота, канікули, Черкаси, макарони, граблі.
Вечір – це незвичайне час доби. Напевно, всі помічали, що навіть думки у людини змінюються з настанням темряви і він стає трохи іншим. З чим же це пов'язано?
Справа в тому, що ввечері люди стають менш агресивними і активними. Вони починають замислюватися про те, як пройшов день. Мені здається, що саме в цей час творчі люди починають творити, наприклад, писати вірші і надаватися прозі, малювати на мольберті. Не можна не зауважити й те, що ввечері людина стає більш чутливим і вразливим. Тому що вдень ми більш загартовані. В денної метушні ніхто не звертає увагу на якісь сентиментальні речі. Вдень всі зайняті роботою навчанням та іншими справами, які повинні закінчитися з настанням вечора.
Ще темний час доби приємно не тільки тим, що в цей час нарешті можна відпочити, але ще й тим, що саме в цей період хочеться мріяти, думати про світле майбутнє і навіть про те, чого ніколи не здійснитися. Тому вечір можна назвати по-справжньому особливим, адже воно не вимагає суєти і будь-яких активних дій. Це час можна присвятити собі чи своїй сім'ї, почитати книгу або подивитися цікавий фільм, тобто зайнятися приємними справами.
Вдень завжди хочеться, щоб час пролетів набагато швидше і дійсно воно пролітає непомітно, а от ввечері, навпаки, хочеться, щоб час зупинився. Особливо приємно дивитися на вечірнє небо, яке осяяне зірками. Всі люди люблять дивитися на зірки, особливе падають, адже завжди можна загадати бажання, сподіваючись, що коли-небудь вона все-таки збудеться , а поки можна просто про це помріяти.
Мені, безумовно, подобається перебувати ввечері на вулиці, коли в селі тільки починає темніти і на власні очі можна побачити, як темне покривало вкриває все навколо. Це неймовірно красиво. Тоді відчувається свіжість і стає прохолодно. Жителі починають ховатися в будинках. Вони накривають на стіл і звуть дітлахів, які так не хочуть йти додому. Птахи, які вдень спали, починають стихати. А ось цвіркунів стає чутно дуже добре. Саме в цей час приємно прогулятися сільськими вуличками. Кругом пахне свіжоскошеною травою, річкою. Думки стають спокійними, а душі запановує спокій. Така ідилія може відбуватися тільки ввечері і нив яке інше час. Мені здається, тільки з приходом темряви люди починають між собою ділитися чимось сокровенним, чого вони не могли повідати днем.
У будь-якому випадку, навіть увечері природа сповнена життя. Вона не вщухає ні на хвилину. Все навкруги дихає, дзюрчить, тому тут не можливо відчути себе самотнім. І це теж приємно усвідомлювати.
Приємно в цю пору дивитися на струмочок або інше водоймище, який увечері вкривається суцільним туманом, але в той же час всі навколо не перестає дзюрчати, де чути голосні звуки, які час від часу видають жаби і, звичайно ж, невгамовні цвіркуни продовжують співати свою знайому мелодію. Птахи хоч і поволі, але на зміну їм приходять летючі миші, які своїми крилами пронизують темне покривало вечора, тим самим порушуючи спокій земних жителів.
Звичайно ж, приємний вечір у будь-який час року, але особливо він незабутній влітку. Коли після виснажливої спеки вечірня прохолода є ніби оазисом серед забутої пустелі. Вітер теж у цей час починає стихати і сонце вже не пече тіло, воно покірно починає ховатися за обрій. Не тільки сонце стає покірним, але вщухають і людські амбіції і все стає на свої місця. І вже практично не чутно ніяких гучних звуків, а це означає, що ніч прийшла на зміну чудового і незабутнього літнього вечора.
Объяснение:
Аліса – семирічна дівчинка, якій наснилися пригоди в підземній Країні чудес і Задзеркаллі, де вона зустрілася з різноманітними казковими і фантастичними персонажами, що живуть по своїй особливій логіці і весь час спантеличують розумну юну вікторіанку. Будучи втіленням всіх дитячих вікторіанських чеснот: чемності, привітності, скромності, стриманості, серйозності, відчуття власної гідності, Аліса одночасно зберігає в собі ту безпосередність і душевну відвертість. Світ нонсенсу, куди потрапляє Аліса, часто дратує її, дивні персонажі, з якими вона зустрічається, як правило, прискіпливі, дратівливі і образливі, проте їй вистачає здорового глузду, щоб примиритися з ситуацією, зуміти перевести розмову на іншу тему, дивуючись дивацтву світу, що відкривається перед нею, одночасно приймати його таким, як він є. Адже незважаючи на всю його дивність і уявну нез’ясовність, у світі Чудес і Задзеркалля царює своя бездоганна логіка.