11. змоделювати й записати складне синтаксичне ціле, розташувавши речення у правильній послідовності. (1) молодий дубочок працівники заповідника «чигирин» у холодному яру назвали правнуком. (2) релікт колишніх деревостоїв росте в центрі масиву поблизу села буда черкаської області. (3) наразі у цього велетня з’явився правнук – дубок заввишки у шість сантиметрів. (4) найстарішим дубом україни, як відомо, є 1100-літній «дуб максима залізняка», одне з природних чудес україни. (5) це найбільше дерево в україні та одне з десяти найбільших дерев у європі.
Геракл
Геракл був сином Зевса та земної жінки Алкмени. Людина
Насправді його звали Алкідом («сильним»). Сильний
Під час гігантомахії Геракл забезпечив олімпійцям перемогу. Удари богів лише приголомшували гігантів, і тільки стріли Геракла вирішили результат битви на користь олімпійців.
Гайавата - герой ірокезьких віддань, відважний, мудрий, добрий, сміливий воїн, переможець зла, борець з ворожими силами природи. Г. - фігура народного епосу, з яким Лонгфелло був знайомий по записах етнографа Г. Р. Скулкрафта
Объяснение:
Вы здесь
Главная » Ресурси » Віртуальні виставки та бібліографічні покажчики » Віртуальні виставки
Образ Тараса Шевченка в художній літературі
ОБРАЗ ТАРАСА ШЕВЧЕНКА В ХУДОЖНІЙ ЛІТЕРАТУРІ
буктрейлер
ВІРТУАЛЬНА ВИСТАВКА
Він немов великий факел з українського воску,
що світиться найяснішим і найчистішим вогнем
європейського поступу, факел, що освітлює цілий
новітній розвиток української літератури.
І. Франко
Художні твори про Тараса Шевченка почали писати ще за життя поета. У 1841 році О. Афанасьєв-Чужбинський присвячує автору «Кобзаря» свій вірш, у якому захоплено говорить про його чарівну поезію. Художня Шевченкіана нині нараховує понад сім тисяч творів. Завжди вона була і залишається не лише літературною, але й суспільно-політичною проблемою, яка творилася в гострій ідеологічній боротьбі у рамках жорстокої цензури в XX ст., в стильових шуканнях та наполегливого відбирання зерен правди про Шевченка у наш час національного самозбереження.
Проникнення в магію творчості, “розсекречення” лабораторії митця справедливо вважається найскладнішим завданням автора історико-біографічного прозового твору, від виконання якого багато в чому залежить і загальний художній рівень.
Розгортаючи процес становлення характеру в часі, письменник то розкладає його на складові, то збирає в ціле; зосереджуючись на “внутрішньому” в біографії, пов’язує його із «зовнішнім» - діями героя, життям тих персонажів, з якими той зустрічається; утверджує ідею розвитку, фізичних і духовних змін, що творили цілісний образ, який уособлює певну моральну величину.