2. Запишіть подані сполучення слів утри стовпчики: а) ті, що пишуться через дефіс; б) ті, що пишуться разом;
в) ті, що пишуться окремо. Якщо ви правильно
виконали завдання, із других букв записаних останніх
слів словосполучень складеться початок прислів'я:
«..., той їсть, кого захоче».
(Хтозна)які дуби, якийсь) острів, ні(до)чого не звикати,
(аби) що верзти, (що)небудь сказати, де(3)ким поділився, аби
(до) кого звертатися, ніхто не зрадів, будь (яка) до ,
(хто)небудь згадає, будь(у)кого очікувати, де(які) сцени,
не(аби)які речі, хтозна(в)чому вештатися, казна (що)
подумати.
Яка це добра й світла година, коли село йде на Великдень до церкви! Вийнято зі скринь і шаф найкращий одяг, а для нас він таки найкращий у світі. Вишивані сорочки та блузи, на яких барвляться квіти й чарують око предивні візерунки, вишивані кептарики, брилики на хлопчиках, віночки й стрічки на дівчатках. І все це нове, одягнуте сьогодні вперше, бо цілий рік готувалося до Великодня. Сплетені з лози й розмальовані майстровими руками кошики, прикрашені вишиваними рушниками. Усе чисте й біле, як цей світ, чекає на себе краплі свяченої води.
А церква й довкола церкви — мов великий живий квітник. Люди прийшли посвятити паски. Село стоїть у всій своїй одвічній красі, душевній тленості. Рід коло роду, як з давніх-давніх часів. А серце звернуте до неба, і тиша така дзвінка, ніби щойно над цим окрайцем української землі перелетіли святі.
І не перепинити цієї живої народної ріки до церкви, бо в її святості живе наш дух, бо так виростали наші традиції, єдналася нація, так благословилася незалежна Україна