6. Двома рядами однорідних членів ускладнено речення (розділові знаки пропущено) А Українець є вдумливий радо згадує минуле свого народу й кохається в спогадах про героїчні вчинки своїх предків.
Б У небі то розгоряються то погасають сліпучі ракети.
В Не дозволяйте помилкам і розчаруванням минулого контролювати й керувати вашим майбутнім.
Г Борiмося за красу мови за правильнiсть мови за приступнiсть мови за багатство мови.
7. Одним рядом однорідних членів ускладнено речення (розділові знаки пропущено)
А Людині властиво прагнути вічності знаходити в ній для себе мету й натхнення.
Б Приємно бродити по теплих калюжах після грому й дощу чи ловити щучок руками.
В Тужлива пісня зринає з сопілки та не розважає сумного серця.
Г То тут то там прокльовуються пагінці картоплі моркви гарбузів квасолі динь.
8. Однорідними означеннями ускладнено речення (розділові знаки пропущено)
А Де-не-де ще тремтів на гілці одинокий скручений дудочкою листочок.
Б Коло хат у садках темніли купи вишень і стриміли здорові старі дикі груші.
В Сонце вдарило з-за лісу червоним потужним промінням на київські гори.
Г У густім зеленім березовім гаю над Дністром весело щебетали пташки.
9. Ряд однорідних членів утвориться, якщо серед варіантів продовження речення Поволі згасає багаття… вибрати
А розведене пастухами ще зранку
Б що залишили недолугі туристи.
В і ховається за ліс сонце.
Г перетворюючись на чорне попелище.
Д і залишає по собі пустку.
10. Правильно розставлено розділові знаки в реченні
А Усяке птаство, як-от деркачів, перепілок, куликів, курок — можна було викосити косою в траві.
Б Усяке птаство, як-от: деркачів, перепілок, куликів, курок можна було викосити косою в траві.
В Усяке птаство, як-от: деркачів, перепілок, куликів, курок, можна було викосити косою в траві.
Г Усяке птаство, як-от: деркачів, перепілок, куликів, курок — можна було викосити косою в траві.
11. Пунктуаційну помилку допущено в реченні
А Квітнуть вишні в моєму саду, пахнуть солодко, ніжно, тремтливо.
Б Народилося літо з дощів і холодних снігів, наполохало сіло в садочку під вишнею.
В І враз затремтіло молоде листя, зашамотіло, струсило з себе дощ самоцвітів.
Г Любіть травинку і тваринку, і сонце завтрашнього дня.
Д Часом насниться синій барвінок, сивий полин і сум чебрецевий.
12. Тільки один ряд однорідних членів має речення
А Мені наснився сад вишневий і грона ягід золотистих і трав рясних вінок зелений і розсип квіточок барвистих.
Б Світло хвилями ллється з неба, сповняє повітря, несито пожирає тіні на землі, заганяє їх під дерева, кущі й гущину.
В Як мати любила робити і в городі, і в полі, і в лузі, і в лісі і тихо втішалася зробленим.
Г І коли доля раптом так жартує, що світло заступає чорна хмара, лише надія крила нам дарує і до життя у віру повертає.
Д І пада сніг лапатий, волохатий спокійно й величаво над селом.
З-за досить густого лісу дуже повільно викотилася пишна діжа місяця.
досить густого - прислівникове; прилягання
густого лісу - іменне; просте; узгодження
дуже повільно - прислівникове; просте; прилягання
повільно викотилася - дієслівне; просте; керування
пишна діжа - іменникове; просте; узгодження
діжа місяця - іменникове; просте; прилягання
Позолочене сонцем листя, черкаючись об віття, тихо шелестить.
Позолочене листя - іменникове; просте; узгодження
позолочене сонцем - дієслівне; просте; керування
черкаючись об віття - дієслівне; складне; прилягання
тихо шелестить - дієслівне; просте; керування
Вже сонце (підмет) стало завертати (складений присудок) на вечір. Долини й гори (2 підмети) були засипані (складений присудок) свіжим білим снігом. Я (підмет) заздрю всім (складний присудок), у кого є слова.
Будеш, (присудок) батьку, панувати, поки живуть (присудок) люди (підмет).
А дівчина (підмет) в неї була як квіточка (складний присудок).
Він, (підмет) може, теж коваль (складний присудок)?
У нього очі (підмет) - наче волошки (присудок) в житі.
Не хапати зірок з неба - не робити великих успіхів; клювати носом - дрімати, ловити гав - не бути уважним, вскочити в халепу - потрапити у неприємність, накрити мокрим рядном - злякати.
Кожен має свою співочу пір'їнку, тобто талант. Людей без талантів, на мою думку, немає. Можливо, є такі люди, які просто його ще не знайшли. Але, якщо добре пошукати, то співоча пір'їнка стовідсотково знайдеться! Моя співоча пір'їнка - це танці. З раннього дитинства я відвідую секцію народних танців. І це те, що я по-справжньому люблю. Я обожнюю, коли люди дивляться, як я танцюю. Тому до кожного концерту ми намагаємось підготувати гарний номер. Безумовно, ми важко працюємо. Я маю щоденні тренування після школи близько двох годин. Проте, я можу впевнено сказати, що танці є моїм талантом. Не соромтесь показувати свою співочу пір'їнку, ділитися нею з людьми. Можливо, саме так ви до кожному знайди своє дарування.