Аналіз вірша построчно не тополю високую вітер нагинає, дівчинонька одинока долю зневажає. — бодай тобі, доле, у морі втопитись, що не даєш мені й досі ні з ким полюбитись. як дівчата цілуються, як їх обнімають, і що тойді їм діється, я й досі не знаю. і не знатиму. ой, мамо, страшно дівувати, увесь вік свій дівувати, ні з ким не кохатись.
-Добрий ранок!
-А чому ти без шкільної форми?
-У нашому класі вже ніхто не носить шкільну форму.
-Чому?
-Бо в шкільній формі незручно.
-Зручно і охайно
-А я так не думаю мені здасться що у джинсах і кофті комфортніше і більш модно.
-Але у формі ходила і я, і твоя мама,і я думаю що всі так ходили і ходять
-Ну добрре я ще сьогодні піду так в школу,а завтра вже у шкільній формі
-Добре,а після школи подивимся фотографії із шкільного життя твоєї мами.
-Ну все бувайте,я поспішаю до школи.
-Бувай!Будь чемна і гарно вчися!
-Добре!