ЧОМУ!?
1. Тепле кашне (шарф), а не теплий.
2. Чорне чорнило, а не чорні.
3. Можна мій сусіда і моя сусіда.
4. Печиво, вариво, плетиво, але марево.
5. Лисяча нора – присвійний прикметник, а лисяча шапка – відносний.
6. Історичний, але географічний.
7.Абикого, але аби в кого.
8. Трьома, але чотирма.
9. Ходимо, але чешемо.
10. Писати - писатиму, буду писати (майбутній час, дві форми).
Але написати – напишу (майбутній час, одна форма).
Найбільше і найдорожче добро кожного народу — це його мова, та жива схованка людського духу, його багата скарбниця, в яку народ складає І своє давнє життя і свої сподіванки, розум, досвід, почування. (Панас Мирний)
Ну що б, здавалося, слова… Слова та голос — більш нічого. А серце б’ється — ожива, Як їх почує! (Т. Шевченко)
Мова — духовне багатство народу. (Василь Сухомлинський)
это скорочено поставь сам (а) знаки припенания ни обежаться что на укр