Цвітуть соняшники. Озвучені мусь схожі для мене на круглі кобзи, яких земля пісня бджолами, вони чо
ла зі свого лона на високих живих стеблах. Живе тіло кобз, пахуче, вкрите жовтим пилом, проросле пелюст ками, світиться й золотіє, щось промовляє своєю ши рокою, незгасаючою усмішкою. Скільки того сміху на городі — всі соняшники сміються, веселі, але водночас
по-доброму замислені (Є. Гуцало). 2. Гросмейстер, куций, перецвісти, рушати, яглиця. 3. Бік, несамовитий, обхопити.
4. Пекучий день. лісів солодка млява... емага сте жок... сонливиці левад... Іде гроза дзвінка і кучерява са дам замлілі руки цілувать. Краплини перші вдарили 0 шибку. Кардіограма блиснула крива. Вітри з розгону п ламали скрипку, гуде у сосен буйна голова (Л. Костенко). 5. Моргати. 1. Нерівномірно, переривчасто світити,
блимати. 2. Мимоволі швидко опускати і піднімати по віки та вії. 3. Швидко заплющуватися й розплющувати сон (про очі). 4. Подавати знак рухом повіки, брови. 5. Ру хаючи бровами, повіками, залицятися, кокетувати.
Якщо жести стримані і водночас виразні й красиві- вони допомагають краще донести думку до слухача. Але ми маємо на увазі не такі жести. Значно краще ,скажемо, словами попросити дозволу пройти, ніж мовчки переставляти людей з місця на місце, наче шахові фігури. Значно ввічливіше відповісти на запитання про вулицю словами, ніж показувати пальцем чи розмахувати руками. Отож супроводжуйте слова жестами, але не замінюйте недоладними, перебільшеними жестами хороші слова нашої рідної мови.
Так, звісно, я згідна із автором. Адже "немає краси людини, без краси її мови".
У творі йде мова про жести та культуру мовлення, якого потрібно дотримуватися.