ефективність ділової комунікації залежить не тільки від уміння говорити, а й від уміння слухати співрозмовника або оратора. уміння слухати - запорука ефективної комунікації і необхідна умова правильного розуміння позиції партнера. у загальному плані слухання - це процес сприйняття, осмислення і розуміння ідей і думок партнера по комунікації. це вміння зосередиться на мовлення співрозмовника або оратора, здатність виділити з його повідомлення не тільки ідеї і думки, а й емоції мовціснують різні типи слухачів. одних змушують слухати зовнішні обставини, наприклад наказ начальника. інші вступають в цей процес з простої цікавості. але і в тому і в іншому випадку слухач не матиме глибокого ділового інтересу в процесі комунікації і, отже, не буде відчувати внутрішньої мотивації і відповідальності за ефективність слухання. у зв'язку зі сказаним всіх слухачів за відповідь реакцій можна розділити на наступні основні види.
• байдужий слухач не цікавиться тим, про що йде мова. весь його вигляд говорить про те, що йому байдуже, про що говорить співрозмовник: згаслий погляд, маска смутку або, навпаки, блаженне вираз обличчя, викликане власними роздумами і аж ніяк не з приводу змісту промови говорить.
• слухач-угодовець легко приймає ідеї говорить, але так само легко від них відмовляється, насправді лише вдає, що згоден з промовистою. насправді, так як його інтерес не зачеплено, він бажає швидше закінчити спілкування.
• конфліктний слухач демонструє конфліктну поведінку: може викрикувати з місця, ставити провокаційні запитання і т.д. конфліктне ставлення проявляється також у міміці і позі слухача.
• конструктивний слухач. основна його установка - зрозуміти чужу думку. він задає питання, але не з метою "втопити" говорить, а для того, щоб з'ясувати деталі, знайти точки дотику або розбіжності, що сприяє появі атмосфери довіри і взаєморозуміння.
в даному розділі, оскільки мова йде про вміння слухати, ми будемо говорити про конструктивну слухачі, тобто про мотивовану слухачі, внутрішньо зацікавленій результатами ділової комунікації. у зв'язку з цим відразу ж відзначимо, що важливою умовою ефективного слухання є особиста зацікавленість в отриманні інформації від співрозмовника або оратора.
у літературі розрізняють два основних види слухання: нерефлексивне (пасивне ) і рефлексивне (активне) [1] .
1. нерефлексивне слухання (вміння "правильно мовчати") характеризується мінімальним втручанням в мову співрозмовника при максимальної зосередженості на ній. таке слухання особливо корисно в тому випадку, коли співрозмовник стурбований чимось, відчуває нагальну потребу негайно висловитися, хоче обговорити наболілі питання. відповіді при нерефлексівному слуханні мають бути зведені до мінімуму, наприклад: "продовжуйте", "да-да", "я вас слухаю" і т.д.
2. рефлексивне слухання полягає в умінні так організувати свою поведінку, щоб почути іншу людину і зрозуміти його. рефлексивне слухання передбачає активний зворотний зв'язок слухача з партнером по спілкуванню і пов'язане з розумінням сенсу повідомлень. з'ясувати справжнє значення повідомлення різного роду відповіді і репліки з боку слухача. наприклад: "що ви маєте на увазі? ", "ймовірно, ви думаєте, що ", "як я вас зрозумів ", "чи можемо ми сказати, що " і т.д.
у діловій комунікації важливо використовувати як нерефлексівное, так і рефлексивне слухання.
-привіт романе! - привіт оленко! - як же я за тобою скучила, мій юний друже! ну хутчіш розповідайте, як тобі живеться тут у Каневі? - та нічого так. навчаюсь, тут гарна освіта, також обожнюю проводити час з моїми друзями, канів має багато стадіонів, парків в яких завжди можна провести гарно час. але найбільше нам з друзями подобається сидіти у кафе "арлекіно", там постійно затишно, неначе вдома. до речі, якщо ми вже побачитись, то, можливо, сходимо до того кафе, посидимо і ти мені розкажеш що у тебе нового. - та з радістю! романе, в мене все добре, у моєму рідному місті також є багато парків, різних закладів в яких також можна чудово провести час. також у моєму місті є гарний та мальовничий парк, мій найулюбленіший, в якому я постійно граюсь з моєю собакою Вольтом. в тому парку є все необхідне для собачої прогулянки. чуєш, романе, а що то за пам'ятник отам стоїть? - О, Оленко, то пам'ятник присвячений великій людині, яка відкрила людям очі на світ та вивела їх у світле і вільне майбутнє, це пам'ятник присвячений тарасу шевченку. ходімо, ближще подивимося!
ефективність ділової комунікації залежить не тільки від уміння говорити, а й від уміння слухати співрозмовника або оратора. уміння слухати - запорука ефективної комунікації і необхідна умова правильного розуміння позиції партнера. у загальному плані слухання - це процес сприйняття, осмислення і розуміння ідей і думок партнера по комунікації. це вміння зосередиться на мовлення співрозмовника або оратора, здатність виділити з його повідомлення не тільки ідеї і думки, а й емоції мовціснують різні типи слухачів. одних змушують слухати зовнішні обставини, наприклад наказ начальника. інші вступають в цей процес з простої цікавості. але і в тому і в іншому випадку слухач не матиме глибокого ділового інтересу в процесі комунікації і, отже, не буде відчувати внутрішньої мотивації і відповідальності за ефективність слухання. у зв'язку зі сказаним всіх слухачів за відповідь реакцій можна розділити на наступні основні види.
• байдужий слухач не цікавиться тим, про що йде мова. весь його вигляд говорить про те, що йому байдуже, про що говорить співрозмовник: згаслий погляд, маска смутку або, навпаки, блаженне вираз обличчя, викликане власними роздумами і аж ніяк не з приводу змісту промови говорить.
• слухач-угодовець легко приймає ідеї говорить, але так само легко від них відмовляється, насправді лише вдає, що згоден з промовистою. насправді, так як його інтерес не зачеплено, він бажає швидше закінчити спілкування.
• конфліктний слухач демонструє конфліктну поведінку: може викрикувати з місця, ставити провокаційні запитання і т.д. конфліктне ставлення проявляється також у міміці і позі слухача.
• конструктивний слухач. основна його установка - зрозуміти чужу думку. він задає питання, але не з метою "втопити" говорить, а для того, щоб з'ясувати деталі, знайти точки дотику або розбіжності, що сприяє появі атмосфери довіри і взаєморозуміння.
в даному розділі, оскільки мова йде про вміння слухати, ми будемо говорити про конструктивну слухачі, тобто про мотивовану слухачі, внутрішньо зацікавленій результатами ділової комунікації. у зв'язку з цим відразу ж відзначимо, що важливою умовою ефективного слухання є особиста зацікавленість в отриманні інформації від співрозмовника або оратора.
у літературі розрізняють два основних види слухання: нерефлексивне (пасивне ) і рефлексивне (активне) [1] .
1. нерефлексивне слухання (вміння "правильно мовчати") характеризується мінімальним втручанням в мову співрозмовника при максимальної зосередженості на ній. таке слухання особливо корисно в тому випадку, коли співрозмовник стурбований чимось, відчуває нагальну потребу негайно висловитися, хоче обговорити наболілі питання. відповіді при нерефлексівному слуханні мають бути зведені до мінімуму, наприклад: "продовжуйте", "да-да", "я вас слухаю" і т.д.
2. рефлексивне слухання полягає в умінні так організувати свою поведінку, щоб почути іншу людину і зрозуміти його. рефлексивне слухання передбачає активний зворотний зв'язок слухача з партнером по спілкуванню і пов'язане з розумінням сенсу повідомлень. з'ясувати справжнє значення повідомлення різного роду відповіді і репліки з боку слухача. наприклад: "що ви маєте на увазі? ", "ймовірно, ви думаєте, що ", "як я вас зрозумів ", "чи можемо ми сказати, що " і т.д.
у діловій комунікації важливо використовувати як нерефлексівное, так і рефлексивне слухання.
- привіт оленко!
- як же я за тобою скучила, мій юний друже! ну хутчіш розповідайте, як тобі живеться тут у Каневі?
- та нічого так. навчаюсь, тут гарна освіта, також обожнюю проводити час з моїми друзями, канів має багато стадіонів, парків в яких завжди можна провести гарно час. але найбільше нам з друзями подобається сидіти у кафе "арлекіно", там постійно затишно, неначе вдома. до речі, якщо ми вже побачитись, то, можливо, сходимо до того кафе, посидимо і ти мені розкажеш що у тебе нового.
- та з радістю! романе, в мене все добре, у моєму рідному місті також є багато парків, різних закладів в яких також можна чудово провести час. також у моєму місті є гарний та мальовничий парк, мій найулюбленіший, в якому я постійно граюсь з моєю собакою Вольтом. в тому парку є все необхідне для собачої прогулянки. чуєш, романе, а що то за пам'ятник отам стоїть?
- О, Оленко, то пам'ятник присвячений великій людині, яка відкрила людям очі на світ та вивела їх у світле і вільне майбутнє, це пам'ятник присвячений тарасу шевченку. ходімо, ближще подивимося!