Не потрапляйте в павутині, НЕ пробувати НІКОЛИ, НІ РАЗУ. Не давати павукам ЖОДНОГО шансу.
Ти ж не муха, щоб дати себе обдурити і з'їсти?
У тебе голова є. Розумна, людська.
Яку, як ти пам'ятаєш, ми домовлялися НЕ ВТРАЧАТИ. Так ось, коли тобі пропонують спробувати пігулку травку дихнути пару раз з пакетика разок вколотися або ще що-небудь подібне підключи ГОЛОВУ І ГОВОРИ "НІ"
Звичайно, тебе почнуть вмовляти. Говорити, що маленький, що боїшся, що не тямиш нічого. Ти вже знаєш чому. Скажи самому собі: "Це павук. Ну, а я не муха".
Іноді вмовляє не саме павук, а інші жертви. Вони ще не зрозуміли, наскільки сильно влипли. А може, зрозуміли і хочуть залучити інших, щоб не було так страшно, щоб бути "як всі". У цьому випадку їм тим більше важливо почути, як ти скажеш "ні". Раптом для кого-то твій приклад стане порятунком, і він теж вирішить порвати з павутиною?
Важливо: відмовляйся одразу і твердо. Пам'ятай: чим рішучіше ти скажеш "ні", тим швидше відстануть. Якщо почнеш: "Не сьогодні", "Щось зараз не хочеться", "Краще не треба" - будуть тиснути далі. Чи зрозуміють, що ти серйозно, - залишать у спокої.
скажи:
"Ні. Це не для мене" - і крапка.
Але не зрозуміли вони, не повірили? Повтори. Спокійно, коротко, твердо. Поки ВОНИ не відчують себе дурнями і не відстануть. Важче буває сказати "ні" близьким друзям. У розділі "Що робити, якщо твої друзі задумали погане" написано докладно, як це зробити.
І ЩЕ ОДНЕ:
обов'язково скажи дорослим, що тобі пропонували наркотики. Інакше наркодилери зловлять в свої мережі інших дітей.
Наш рідний Львів - це казка, утілена в камінь чарівною силою майстрів-казкарів з усього світу протягом понад семи століть. Після кількагодинної прогулянки вулицями Львова починаєш відчувати себе мислителем загальнолюдського значення. Сюди приїжджають не просто подивитися, а й духовно наснажитися. У ту мить, коли довговічне каміння нашіптує про нетлінні цінності, кров по жилах струменить так лагідно, як вода лісового струмочка.
Площа Ринок вибудована ще в 14 столітті німецькими ремісниками характерним їм містобудування, і тому така схожа, скажімо, на центральні майдани Мюнхена, Вроцлава чи Кракова, де посередині стоїть головна муніципальна будівля, завершена вежею, а годинник ударами дзвону відбиває перебіг часу.
Опинившись неподалік ратуші, вежа якої увінчує не тільки площу Ринок, а й увесь Львів, відчуваєш величезну конкуренцію людської енергії, накопичуваної тут століттями. Відлічивши вгору 408 сходинок ратушної вежі, можна відчути себе 65-метровим велетнем й охопити Львів кількома поглядами. Зору відкривається простора й багата панорама.
02Повноправними господарями на Ринку від початку 19 століття є Діана, Нептун, Адоніс та Амфітрита, котрі в античному світі керували долями людей і явищами природи. У Львові цих богів поставили наглядати за декоративними фонтанами. Тепер вони, вродливі й граціозні, є втіленням античної краси.
З майже побожним трепетом завжди хочеш зробити «коло пошани» на Ринку, до тебе радо вітає «галерея» палаців: палац Бандінеллі, Чорна кам'яниця, палац Корнякта, архієпископський палац, палац Любомирських, Венеційська кам'яниця тощо.
Кожен здатен знайти у Львові свою вулицю, чи навіть кілька, де, хоч на мить, може відчути себе вічним. Кожен може відчути, як це місто робить людину сильнішою і пробуджує в ній найкраще.
ответ: Так що вихід тільки один.
Не потрапляйте в павутині, НЕ пробувати НІКОЛИ, НІ РАЗУ. Не давати павукам ЖОДНОГО шансу.
Ти ж не муха, щоб дати себе обдурити і з'їсти?
У тебе голова є. Розумна, людська.
Яку, як ти пам'ятаєш, ми домовлялися НЕ ВТРАЧАТИ. Так ось, коли тобі пропонують спробувати пігулку травку дихнути пару раз з пакетика разок вколотися або ще що-небудь подібне підключи ГОЛОВУ І ГОВОРИ "НІ"
Звичайно, тебе почнуть вмовляти. Говорити, що маленький, що боїшся, що не тямиш нічого. Ти вже знаєш чому. Скажи самому собі: "Це павук. Ну, а я не муха".
Іноді вмовляє не саме павук, а інші жертви. Вони ще не зрозуміли, наскільки сильно влипли. А може, зрозуміли і хочуть залучити інших, щоб не було так страшно, щоб бути "як всі". У цьому випадку їм тим більше важливо почути, як ти скажеш "ні". Раптом для кого-то твій приклад стане порятунком, і він теж вирішить порвати з павутиною?
Важливо: відмовляйся одразу і твердо. Пам'ятай: чим рішучіше ти скажеш "ні", тим швидше відстануть. Якщо почнеш: "Не сьогодні", "Щось зараз не хочеться", "Краще не треба" - будуть тиснути далі. Чи зрозуміють, що ти серйозно, - залишать у спокої.
скажи:
"Ні. Це не для мене" - і крапка.
Але не зрозуміли вони, не повірили? Повтори. Спокійно, коротко, твердо. Поки ВОНИ не відчують себе дурнями і не відстануть. Важче буває сказати "ні" близьким друзям. У розділі "Що робити, якщо твої друзі задумали погане" написано докладно, як це зробити.
І ЩЕ ОДНЕ:
обов'язково скажи дорослим, що тобі пропонували наркотики. Інакше наркодилери зловлять в свої мережі інших дітей.
Объяснение:
Объяснение:
Наш рідний Львів - це казка, утілена в камінь чарівною силою майстрів-казкарів з усього світу протягом понад семи століть. Після кількагодинної прогулянки вулицями Львова починаєш відчувати себе мислителем загальнолюдського значення. Сюди приїжджають не просто подивитися, а й духовно наснажитися. У ту мить, коли довговічне каміння нашіптує про нетлінні цінності, кров по жилах струменить так лагідно, як вода лісового струмочка.
Площа Ринок вибудована ще в 14 столітті німецькими ремісниками характерним їм містобудування, і тому така схожа, скажімо, на центральні майдани Мюнхена, Вроцлава чи Кракова, де посередині стоїть головна муніципальна будівля, завершена вежею, а годинник ударами дзвону відбиває перебіг часу.
Опинившись неподалік ратуші, вежа якої увінчує не тільки площу Ринок, а й увесь Львів, відчуваєш величезну конкуренцію людської енергії, накопичуваної тут століттями. Відлічивши вгору 408 сходинок ратушної вежі, можна відчути себе 65-метровим велетнем й охопити Львів кількома поглядами. Зору відкривається простора й багата панорама.
02Повноправними господарями на Ринку від початку 19 століття є Діана, Нептун, Адоніс та Амфітрита, котрі в античному світі керували долями людей і явищами природи. У Львові цих богів поставили наглядати за декоративними фонтанами. Тепер вони, вродливі й граціозні, є втіленням античної краси.
З майже побожним трепетом завжди хочеш зробити «коло пошани» на Ринку, до тебе радо вітає «галерея» палаців: палац Бандінеллі, Чорна кам'яниця, палац Корнякта, архієпископський палац, палац Любомирських, Венеційська кам'яниця тощо.
Кожен здатен знайти у Львові свою вулицю, чи навіть кілька, де, хоч на мить, може відчути себе вічним. Кожен може відчути, як це місто робить людину сильнішою і пробуджує в ній найкраще.