До iть пiдкреслити члени речення (додаток,означення,обставина)
1. Три брати рідненькі із города із Азова утікали (Нар. творчість). 2. Люблю я бистрину життя, прозору, проривну, глибоку (Д. Павличко). 3. Волошки дивляться в небо (М.Ко- цюбинський). 4. Вона згадала, як сама колись була молода, як Ей було сімнадцять років (1. Нечуй Левицький). 5. У хвіртку пара за парою ввійшли дванадцятеро хлопців і дванад- цятеро дівчат (Ю. Смолич). 6. Хотіла бя піснею стати у сюю хвилину ясну (Леся Українка). 7. Море може бути повним і невичерпним лише тоді, коли весь час до нього будуть струміти ріки (П. Тичина). 8. Вiн став би солов'єм, танцював би так, що аж куріло (Ю. Збанацький). 9. Культура мови- це ще й загальноприйнятий етикет (3 підручника). 10. Тьохкае, аж розлягається в селі соловейко (М. Коцюбинський). 11. Обидва мовчали (В. Малик). 12. 1 зно- ву «ура!» покотилося лісом (М. Стельмах). 13. Територія України е неподільною і недо- торканною (Акт проголошення незалежності України). 14. Хай він стане та погляне мені в очі (А. Малишко). 15. Демко, знай, частує гостей (Г. Квітка Основ' яненко). 16. Галя мов не чула (Панае Мирний). 17. Bін сидить та все сидить (Т. Шевченко). 18. Спомин був як блискавка (М. Рильський). 19. Темрява в садку стала густіша (М. Коцюбинський). 20. Hіна звикла всюди бути першою.
ответ: У кожного народу є талановиті митці-поети,письменники. Саме вони прославляють свою країну ,звеличують її серед інших націй світу. Тарас Григорович Шевченко — великий поет, геній українського народу. Він зробив неоціненний вклад у духовну скарбницю людства.
Без його імені не можна уявити нашої літератури, нашої культури, нашої країни. Його творчість невмируща. Життя Кобзаря можна вважати справжнім подвигом у мистецтві, бо він віддав усі свої сили, щоб врятувати український народ, українську культуру та відкрив перед ними шлях у майбутнє. З плином часу все більше переконуєшся, що поезії нашого Кобзаря — то одкровення, які він висловив на адресу минулих, сучасних і прийдешніх поколінь українців.
Тарас Шевченко — це вічний вогонь, що ніколи не згасне в серцях народу. Творчість Шевченка — це святиня, якою дорожить і гордиться український народ. Ми, нащадки, будемо завжди берегти у своєму серці той вогник любові до Вітчизни, який запалив поет своїми безсмертними творами.
Объяснение:
~Соловейко на калині то
затихав, то щебетав. (підмет - соловейко, однорідні присудки - затихав, щебетав).
~Весна прийшла так якось несподівано! (підмет - весна, присудок - прийшла).
~Зима стояла мрійно до
пори. (підмет - зима, присудок - стояла).
~Вітри війнули з півдня. (підмет - вітри, присудок - війнули).
~І тоді вона немов у Ворсклу з'їхала з гори. (підмет - вона, присудок - з' їхала).
~Уже в дітей порожевіли личка. (підмет - личка, присудок - порожевіли).
~Уже дощем надихалась рілля.(підмет - рілля, присудок - надихалась).
~І сонце сипле квіти, як з бриля. (підмет - сонце, присудок - сипле).
~І скрізь трава, травиченька, травичка! (однорідні підмети - трава, травиченька, травичка).
~Чорнолісся п'янко духмянить доспілою суницею. (підмет - Чорнолісся, присудок - духмянить).
~Вечірнє сонце, дякую за день!..(присудок - дякую).