добрий вечір доповожіто. перебудуйте речення так, щоб між підметом і присудком стояло тере 1. у поезії зерно виступає основним символом вичності життя. 2. більшість поезій є всоголиш пейзажем замальовками за натури 3. у кінці вірша - кввдка як маленький двійник сонця. 4. предметності кольору є характерною словесного живопису. 5 квіти завжди були земними сонцями, центром та основою життя природи. 6. головною барвою (кольорових віршів) є язичницький колір вогню
Молоде покоління часто відноситься до людей похилого віку без поваги.Вони знають що це покоління воювало за нашу свободу, але не цінують цього. Чудово знають що треба поступатися місцем у транспортному засобі , допомагати донести сумки якщо побачать що бабусі або дідусеві важко але лише частина підлітків може до донести сумки або поступитися місцями.Вони думають, а навіщо нам допомагати їм вигоди жодної не буде.Краще погуляти, ніж допомагати комусь.
Людям похилого віку важко пересуватися у них болять ноги руки і тіло але їм доводиться ходити за покупками, їсти треба щось .У деяких є рідні люди які доглядають за ними , а в деяких нажаль немає.
Діти, підлітки навіть дорослі люди допомагайте бабусям і дідусям, сильно ваш час не займе, буде приємно тим кому допомагає.
Объяснение:
1. Уночі, як Чумацький Шлях(Чумацький Шлях- підмет) сріблисту куряву простеле(куряву простиле- присудок), вийди на Дніпро! [..., (як ...], ...]!
2. Та в порожнечі нам блукати(блукати-присудок), аж поки ми(ми-підмет) тягар того хреста донесемо(донесемо-присудок) до нашої Голготи. [...], (аж поки ...).
3. Поранилась(поранилась-присудок), скривилася(скривилася-присудок) хмаринка(хмаринка-підмет), коли із вітром юним пустувала(пустувала-присудок) й на заході шовковою хустинкою кривавий пальчик тихо витирала(витирала-присудок). [...], (коли ...).
4. Щойно за Дніпром виткнулося(виткнулося-присудок) сонце(сонце-підмет), в Січі раз і вдруге і втретє стрельнула(стрельнула-присудок) гармата(гармата-підмет). (Щойно ...), [...].
5. Тільки-но вдарять(вдарять-присудок) у лісі морози(морози-підмет), засинають(засинають-присудок) у барлогах ведмеді(ведмеді-підмет). (Тільки-но ...), [...].
6. Щоразу, коли я дивлюся на зелені мережива полезахисних лісосмуг на ланах, мені пригадуються радісні години нашої праці. [..., (коли ...), ...].