Клас Прізвище, ім'я Дата TEMA 4 Просте ускладнене речення. Речення з відокремленими членами Контрольна робота № 4 ВАРІАНТ П 1. Поширене означення, що стоїть перед означуваним словом, Єв реченні (розділові знаки про- пущено): A Мої суцвіття биті холодами ви добру зав'язь все-таки дали. А Б в г БОсінній день схиляв свою жовтогарячу голову на повитий серпанком обрій. в Сади омиті музикою згадок ковтають пил міжселищних доріг. где-не-де лежали на землі дерева підриті й поборені віком. 2. ОБОВ'язково треба відокремлювати неузгоджене означення в реченні А на заході стояла хмарка з червоними краями. А Б В Г БКрапельки з червоно-зеленими іскорками сповнювали ліс тоненьким дзвоном. в Це були неприємні і страшні озера з чорною водою і чорними торф'яними берегами. гЛіс обгортав їх холодний та мовчазний. 3. Пунктуаційної помилки НЕМАЄ в реченні А У мене дні бунтують і кричать, підвладні власним – не чужим законам. А Б В г Б Встає гілля налите синім соком, і ярина, і яблуневий сад. в Приголомшений велемудрою наукою я підводжуся з охололої стерні. Ген, килим, витканий із птиць летить над полем. 4. Правильно відокремлено прикладку в реченні A Гуде вогонь, веселий сатана червоним регoтoм вихоплюється з печі. БВогненна зірка в небі пролітала, сичі кричали – вісники біди. А Б Вг в Любов підкралась тихо, як Даліла, а розум спав довірливий Самсон. гСтарезні пні – кошлаті поторочі літопис тиші пишуть у траві. 5. Пунктуаційної помилки НЕМАЄ в реченні A Заходить сонце провіщаючи засуху і спеку. Но Б Жовте листя, тремтячи і коливаючись у повітрі тихо раз по раз А Б в г сідало на землю, укриваючи її пишним золотим покриттям. в Над висотою ракети хотіли сягнути неба, і, знесилившись, гнулися, і вмирали, розсипаю- чись холодним сяйвом. гПоки геній стоїть витираючи сльози, метушлива бездарність отари свої пасе. 6. Треба відокремлювати обставину, виражену дієприслівником, у реченні (окремі розділові зна- ки пропущено) А І навіть дощ зимуючи посивів. А Б Вг БПрийшли непрохані, то й підете не ївши. В Ідуть дівчата в поле жати, та, знай, співають ідучи. гХуртовина бурхає не затихаючи. 7. НЕ треба ставити кому перед виділеним словом у реченні (окремі розділові знаки пропущено) A Місяць плив як човник, намагаючись утриматися на нетривких хвилях неба. БФедько-дозорець ходить як сновида в Старих Млинах, на греблі ворскляній. А Б Вг в Усе блищить, і люди як нові. гя в мантіях дощу, прозора як скляна, приходжу до живих і згадую про мертвих. 8. НЕ потребує редагування речення АОбговорюючи проблему кадрів, думки усіх присутніх збіглися. А Б Вг Б Захопившись цікавим детективом, йому здалося, що час минув дуже швидко. в Інтенсивно попрацювавши тиждень, ремонт швидко було завершено. ГРозробивши цей проект, учені провели ряд цікавих експериментів. 49
Григір Тютюнник називає своє оповідання "Дивак". Подібні слова звучать з уст дітей, дорослих на вигоні, навіть рідного діда. З тлумачного словника читаємо, що дивак — людина з дивною, незвичною поведінкою; яка відрізняється своїми поглядами, діями від оточення. Саме такою назвою автор не згоджується з односельцями Олеся, а підкреслює особливий внутрішній світ малого героя. На мою думку, бути не таким, як усі – це не значить бути гіршим!
Не зрозумів Олесиних слів гурт дітей на льоду, бо любив бешкетувати. Не збагнула творчого натхнення учня стара учителька Матильда Петрівна, бо вчила за програмою, яка не передбачала індивідуальності. Дядьки на вигоні називають Олеся дивакуватим, бо вже пристосувались до нелегкого життя, несправедливості та неправди. Рідні люблять хлопця, але і дід не розуміє внука. Прокіп ображає тварин, не гребує взяти чуже, його настанови вчать пристосовуватися до життя.
Серед усіх персонажів відчуваємо, що тільки мати по-справжньому на стороні Олеся. І не тільки тому, що він її син. Бо ким би не став хлопець, коли виросте, він залишиться доброю та співчутливою людиною, не завдасть болю та шкоди. Головна думка в тому що саме люди добрі та щирі, як Олесь, небайдужі до чужого болю, стають волонтерами, добровольцями, роблять світ добрішим й справедливим.
Григір Тютюнник називає своє оповідання "Дивак". Подібні слова звучать з уст дітей, дорослих на вигоні, навіть рідного діда. З тлумачного словника читаємо, що дивак — людина з дивною, незвичною поведінкою; яка відрізняється своїми поглядами, діями від оточення. Саме такою назвою автор не згоджується з односельцями Олеся, а підкреслює особливий внутрішній світ малого героя. На мою думку, бути не таким, як усі – це не значить бути гіршим!
Не зрозумів Олесиних слів гурт дітей на льоду, бо любив бешкетувати. Не збагнула творчого натхнення учня стара учителька Матильда Петрівна, бо вчила за програмою, яка не передбачала індивідуальності. Дядьки на вигоні називають Олеся дивакуватим, бо вже пристосувались до нелегкого життя, несправедливості та неправди. Рідні люблять хлопця, але і дід не розуміє внука. Прокіп ображає тварин, не гребує взяти чуже, його настанови вчать пристосовуватися до життя.
Серед усіх персонажів відчуваємо, що тільки мати по-справжньому на стороні Олеся. І не тільки тому, що він її син. Бо ким би не став хлопець, коли виросте, він залишиться доброю та співчутливою людиною, не завдасть болю та шкоди. Головна думка в тому що саме люди добрі та щирі, як Олесь, небайдужі до чужого болю, стають волонтерами, добровольцями, роблять світ добрішим й справедливим.
Объяснение:
Голос Духа чути скрізь: по курних хатах мужицьких, по верстатах ремісницьких, по місцях неволі й сліз.
Неспокійний рух і боротьбу я бачив скрізь: у дубовій вербовій корі, у старих пеньках, у дуплах, у болотній воді.
Згадка про рідну землю завжди: і в щасті, і в горі, і в хвилини сумнівів супроводить нас.
Наближення зими у всьому сердце чує: і в шелесті листів, і в вітрі, і в стежках.
І квіт, і зорі, і спалахи півонії, космічний гул, і мовчазний туман - усе довкруг в довершеній гармонії, звучить урочим ладом, як орган.
Объяснение: