Кр на час :( Напишіть одну відповідь у варіанті 1-ому ,та у 2-ому варіанті(Відповідь поясніть!) У якому рядку є просте ускладнене речення?
Варіант 1
а) Всі наддніпрянські околиці були мобілізовані на боротьбу з повіддю (Я. Баш); б) Він гриз кулаки, бив чолом до стіни, аби вогонь з очей випав (В. Стефаник);
в) Сідай на мій віз, я тебе провезу до мого двора (Г. Квітка-Основ'яненко);
г) Рубайте сю скалу! Нехай ні жар, ні холод не спинять вас! (І. Франко).
Варіант2
а) Все, що гарне у природі, розцвітає в ці деньки (М. Рильський);
б) Рідну, добру, у крові умиту, я тебе нікому не віддам (А. Малишко);
в) Він такий, що в неозорім полі уночі обійде хуртовину (А. Малишко);
г) Хто вона, та порушниця зачіплянського спокою, баламутка юнацьких ночей (О. Гончар).
Щоб зрозуміти сенс свого життя, потрібно спочатку розібратися в собі самому. Життя - театр, життя – гра, життя – поле бою, - багато письменників саме такими метафорами охарактеризували своє і не тільки – життя людей. Але все це пусте, адже не все так трагічно. Сенс життя полягає в кожному кроці і в кожному зітханні людини. Щоб жити – не треба розуміти, для чого живеш. Але якщо хочеш не просто існувати, а саме – жити, тоді і справді важливо розібратися в змісті свого життя.
Сенс життя – що це взагалі таке? Це те - заради чого ми, прості люди, живемо, дихаємо і робимо різні вчинки, як хороші, так і не завжди позитивні. У кожної людини є персональна думка про сенс життя. Кожна людина по-своєму унікальна і індивідуальна. Немає однакових людей – є хіба тільки схожі. Саме тому навіть у друзів – рідко збігаються думки про сенс в цілях і житті.
Для когось сенс життя полягає в тому, щоб ростити дітей, виховувати їх, радіти, дивлячись на них. Але комусь і цього мало - для кого-то спочатку важливо отримати освіту, і отримати гроші, щоб діти росли не просто, як бур'яни на природі, а як повноцінні особистості, добре одягнені і взуті.
Источник: Твір на тему Сенс життя
Дванадцять років тому на місці кукурудзяного поля і колгоспних ферм "виріс" молодий житловий масив. Білі багатоповерхівки височіли над землею, ніби торкаючись хмар рогачами телеантен, і самі нагадували хмари. Я і мої ровесники зростали разом із цим районом, тут нам усе близьке і знайоме.
Наша вулиця пряма і широка. Улітку тут багато зелені, адже на один бік припала лісосмуга, перетворена на затишну алею. З іншого, сонячного боку,— завжди багато квітів, проте і дерева за дванадцять років вже встигли підрости. Край вулиці виходить у поле. Із вікон верхніх поверхів відкривається чудовий краєвид — неосяжні зелені поля, які на початку літа золотяться соняшниковим сяйвом. Інший край вулиці впирається у широку автомобільну магістраль, за якою починаються приватні забудови. Хоча одноповерхові будиночки і претендують на оригінальність архітектури, я люблю багатоповерхівки. Особливо приємно дивитися на дев'ятиповерхівки з візерунками біля дахів — це будинки поліпшеного планування. Вони виділяються своєю оригінальністю. Вулиця дуже довга, а з обох її країв розташувалися "Універсами". їх спроектовано майже однаково, тому вулиця набуває своєрідного обрамлення.