-привіт -привіт -давно не бачились ! -так звичайно! -як твоя бабуся ? -ох ! ще хворіє -мені дуже жалко її! за підтримку ! -а ти вже прочитала книгу яку я тобі подарувала ? -так звичайно ! -ну як ? цікава ? -звичайно! там такі цікаві подорожі ! -я дуже рада що тобі сподобалося ! ДДД ( дзвонити телефон ) -алло! мамо ! привіт ! додому ? добре ! Йду ! вибач мені потрібно йти додому доглядати за бабусею ! -тоді БУВАЙ!! -Бувай
Бачились - минулий хворіє - теперішній прочитала - минулий подарувала - минулий йти - теперішній доглядати - майбутній
Наше життя минає непомітно. Сьогодні я хотів би повернути вчорашнє, та це неможливо. Хіба що хтось збудує машину часу і здійсниться мрія багатьох - повернутися у своє дитинство, свої юні студентські роки. Але, на жаль, це призвело б до непоправних наслідків: катастрофи, війни, хвороби тощо. Я вважаю, що яскраві моменти створюємо ми - люди. Тому яскраве запам'ятовується найкраще. Це ті моменти, заради яких варто жити: незабутні дитячі враження від сонячного лоскотання, жалючої кропиви, духмяних квітів і трав, легенького вітерцю під час купання у річці; злети і падіння шкільного періоду; подорожі світом. Час від часу я пригадує все, що зі мною були. Це доволі цікавий процес. Перебираю світлини свого життя так, ніби гортаю їх за до планшета. Отже, творцями митей є ми самі. Якщо ми не пригадуватимемо минулого, ми не матимемо майбутнього. Наостанок скажу словами Ліни Костенко: "І час летить, не стишує галопу (...) А ми живі, нам треба поспішати".
-привіт
-давно не бачились !
-так звичайно!
-як твоя бабуся ?
-ох ! ще хворіє
-мені дуже жалко її!
за підтримку !
-а ти вже прочитала книгу яку я тобі подарувала ?
-так звичайно !
-ну як ? цікава ?
-звичайно! там такі цікаві подорожі !
-я дуже рада що тобі сподобалося !
ДДД ( дзвонити телефон )
-алло! мамо ! привіт ! додому ? добре ! Йду ! вибач мені
потрібно йти додому доглядати за бабусею !
-тоді БУВАЙ!!
-Бувай
Бачились - минулий
хворіє - теперішній
прочитала - минулий
подарувала - минулий
йти - теперішній
доглядати - майбутній
Я вважаю, що яскраві моменти створюємо ми - люди. Тому яскраве запам'ятовується найкраще. Це ті моменти, заради яких варто жити: незабутні дитячі враження від сонячного лоскотання, жалючої кропиви, духмяних квітів і трав, легенького вітерцю під час купання у річці; злети і падіння шкільного періоду; подорожі світом.
Час від часу я пригадує все, що зі мною були. Це доволі цікавий процес. Перебираю світлини свого життя так, ніби гортаю їх за до планшета.
Отже, творцями митей є ми самі. Якщо ми не пригадуватимемо минулого, ми не матимемо майбутнього. Наостанок скажу словами Ліни Костенко: "І час летить, не стишує галопу (...) А ми живі, нам треба поспішати".