, напишіть що вони розділяють ( Наприклад: 1-між
однорідними членами речення і т.д.)
Ось-ось весна прокинеться в саду.
У білі сукні вдягнуться черешні.
А я у сад світ за очі піду
ш\Шукати дні, загублені й прийдешні.
Цей сад – як рай! Немає більш, мабуть,
Таких садів – хіба що в ностальгії, -
На Україні так вони цвітуть,
Що цілий світ у цвіті їх біліє!
Не можуть їм завадити й дощі,
Холодні і їдкі, мов хімікати,
І тільки десь поділися хрущі
У тім садку вишневім коло хати.
Сполучник — це службова частина мови, яка служить для зв'язку однорідних членів речення та частин складного речення. Сполучники не мають власного лексичного значення і не виконують у реченні граматичну роль.
До сполучників належать і, та, й, але, а тощо.
За походженням сполучники поділяються на первісні(і,а,чи,та) і похідні(щоб, якби, проте, буцімто).
Залежно від синтаксичної функції сполучники поділяються на сурядні (і (й), та, та й, а, але, або, чи, прикладкове як) та підрядні (коли, що, як би, наскільки, хоч, мов, наче, часове й порівняльне як).
Лінь - це бездіяльність, відсутність мотивації до вчинків і виконання різних завдань. Лінь - це те, що в нас в голові. І щоб боротися з цим, я роблю декілька речей: читаю книги, відпочиваю на природі, стараюся займатися улюбленою справою та ставити для себе цілі. За до книг і відпочинку на природі я набираюся натхнення і моральної енергії. Якщо я займаюся улюбленою справою, то наповнююся ентузіазмом, а ставлю для себе цілі, тому що "стояча вода тухне". Тобто, якщо я не буду спрямовувати свою енергію в конкретне русло, то вона буде застоюватися всередині і викликати неприємний стан такий як постійна тяга до сну, навіть, коли я не втомлений. Отже, такими я перемагаю свої лінощі й вам раджу спробувати, якщо вас поглинає бездна під назвою "лінь".