Напишіть твір роздум у публіцистичному стилі, висловивши власну думку щодо того, чи актуальні проблеми, порушені в біблійній притчі, у малюнках Т.Шевченка, книжці Є. Сверстюка та пісні кузьми Скрябіна, для українського народу
Сьогодні зранку був дуже красивий туман. Я збираюся зробити мамі гарний подарунок. На вулиці до мене підійшов маленький симпатичний котик. Вчителька похвалила мене за прекрасний твір з літератури. В селі, де живе моя бабуся, дуже вузько тіче річка. Широко простягнулись хмари над містом. На вечірці Насті було дуже весело. Як добре, що я вивчив домашнє завдання звечора. Я маю погане передчуття щодо оцінки з контрольної роботи. Мій дідусь дуже щедрий, він завжди робить гарні подарунки на мій день народження. Герой цього фільмах був дуже скупий, тому й втратив всіх друзів.
З самого початку свого життя кожна людина кріпко-накріпко зв'язана зі своєю рідною землею. Це та земля, по якій дитина робить свої перші кроки. Та земля, яка годує її хлібом, що виріс на її нивах. По цій землі дитину вперше ведуть за руку батько та мати. Рідна земля - це та, яку бачиш першою в житті та запам'ятовуєш аж до обрію - вулицю, ліс, поле, річку, рідні дитсадок та школу. Багато місцин побачить ще в житті людина. Але цю, найпершу та найголовнішу, вона не забуде ніколи. Закриєш очи - і ось воно, постає перед поглядом, неначе наяву.
Здавна воїни йшли на битву, заховавши за пазухою мішечок з рідною землею, приклавши його до серця. Щоб, якщо проллється кров на чужині, то нехай оросить рідну землю. Якщо вже не доведеться лягти в землю до своїх предків, то нехай її насиплють на могилі друзі. А ті, хто від'їжджав надовго або назавжди на чужину, теж везли з собою жменьку рідної землі.
Навіщо вся ця сентиментальність, спитає хтось. Адже земля скрізь однакова. Ну, десь вона піщана, десь з глиною, а десь чорнозем. От і уся різниця. Але ж ця жменя рідної землі для людини - дуже важливий символ. Це уособлення любові до близьких людей, до своїх кревних родичів, до Батьківщини. Тобто символ найтеплішого та найріднішого для кожного.
Я збираюся зробити мамі гарний подарунок.
На вулиці до мене підійшов маленький симпатичний котик.
Вчителька похвалила мене за прекрасний твір з літератури.
В селі, де живе моя бабуся, дуже вузько тіче річка.
Широко простягнулись хмари над містом.
На вечірці Насті було дуже весело.
Як добре, що я вивчив домашнє завдання звечора.
Я маю погане передчуття щодо оцінки з контрольної роботи.
Мій дідусь дуже щедрий, він завжди робить гарні подарунки на мій день народження.
Герой цього фільмах був дуже скупий, тому й втратив всіх друзів.
З самого початку свого життя кожна людина кріпко-накріпко зв'язана зі своєю рідною землею. Це та земля, по якій дитина робить свої перші кроки. Та земля, яка годує її хлібом, що виріс на її нивах. По цій землі дитину вперше ведуть за руку батько та мати. Рідна земля - це та, яку бачиш першою в житті та запам'ятовуєш аж до обрію - вулицю, ліс, поле, річку, рідні дитсадок та школу. Багато місцин побачить ще в житті людина. Але цю, найпершу та найголовнішу, вона не забуде ніколи. Закриєш очи - і ось воно, постає перед поглядом, неначе наяву.
Здавна воїни йшли на битву, заховавши за пазухою мішечок з рідною землею, приклавши його до серця. Щоб, якщо проллється кров на чужині, то нехай оросить рідну землю. Якщо вже не доведеться лягти в землю до своїх предків, то нехай її насиплють на могилі друзі. А ті, хто від'їжджав надовго або назавжди на чужину, теж везли з собою жменьку рідної землі.
Навіщо вся ця сентиментальність, спитає хтось. Адже земля скрізь однакова. Ну, десь вона піщана, десь з глиною, а десь чорнозем. От і уся різниця. Але ж ця жменя рідної землі для людини - дуже важливий символ. Це уособлення любові до близьких людей, до своїх кревних родичів, до Батьківщини. Тобто символ найтеплішого та найріднішого для кожного.