Сполучник — це службова частина мови, яка служить для зв'язку однорідних членів речення та частин складного речення. Сполучники не мають власного лексичного значення і не виконують у реченні граматичну роль.
До сполучників належать і, та, й, але, а тощо.
За походженням сполучники поділяються на первісні(і,а,чи,та) і похідні(щоб, якби, проте, буцімто).
Залежно від синтаксичної функції сполучники поділяються на сурядні (і (й), та, та й, а, але, або, чи, прикладкове як) та підрядні (коли, що, як би, наскільки, хоч, мов, наче, часове й порівняльне як).
Сполучник — це службова частина мови, яка служить для зв'язку однорідних членів речення та частин складного речення. Сполучники не мають власного лексичного значення і не виконують у реченні граматичну роль.
До сполучників належать і, та, й, але, а тощо.
За походженням сполучники поділяються на первісні(і,а,чи,та) і похідні(щоб, якби, проте, буцімто).
Залежно від синтаксичної функції сполучники поділяються на сурядні (і (й), та, та й, а, але, або, чи, прикладкове як) та підрядні (коли, що, як би, наскільки, хоч, мов, наче, часове й порівняльне як).
Начальная форма: ПРИКМЕТНИК
Часть речи: существительное
Грамматика: единственное число, мужской род, одушевленное, родительный падеж
Формы: прикметник, прикметника, прикметнику, прикметником, прикметнике, прикметники, прикметников, прикметникам, прикметниками, прикметниках
Начальная форма: ШИРОЧЕННИЙ
Часть речи: прилагательное
Грамматика: единственное число, именительный падеж, мужской род, неодушевленное, одушевленное
Формы: широченний, широченнего, широченнему, широченним, широченнем, широченняя, широченней, широченнюю, широченнею, широченнее, широченние, широченних, широченними, широчення, широченне, широченни, пошироченнее, пошироченней