...Климко прокинувся з головним болем. У нього дуже болiло у грудях... Вiн зрозумi, що вiн у домi, який дуже гарно знае. Спочатку вiн дивився тiльки у стелю, вiд болю. Коли йому стало краще вiн повернув голову у сторону, i побачив свого найкращого товарища-Зульфата, який сидiв за столом, спиною до хлопчини. Климковi стало дуже добре,побачивши свого найкращого друга цiлим i неушкодженим. Набравшись сил Климко гукнув Зульфату:- Зульфат... Ты спиш? Зульфат повернувся до Климка, i як закричить:- Клим! Га Клим! Вiйна закiнчилася! Чуешь! Закiнчилася! Ми перемогли! I ти живий! Коли Климко почув це, став веселим, у нього пройшов весь бiль, йому захотiлося кричати вiд радостi. Коли хлопцi вийшли з дому, побачили Наталю Миколаiвну, яка вiдразу пiдбiгла до Климка, i загонула його до себе. Пiсля цього Клим поiхав до тiтки Марини, радий, щасливий, що всi його випробування закiнчились. Написала по быстрому. Может пойдет) Удачи))
Маршрутне таксі неквапливо рухалося вуличками міста, Юрій дивився у вікно й насолоджувався музикою радіо, злегкавідбиваючи ритм пальцями. За кермом, досвідчений водій, машин на дорогах небагато. Світлофор, зелене світло, водій поволі рушає. Прямо на них, на шаленій швидкості, мчить "Ленд Ровер", мабуть, він хоче проскочити. Усе відбувається дуже швидко, потім події розтягаються ніби при сповільненому режимі перегляду кінострічки. Водій маршрутки повертає праворуч, тисне на гальма, він з усіх сил намагається уникнути зіткнення.