Перепишіть уривок, підкресліть слова, в яких наявні позиційні чергування голосних звуків. З’ясуйте причини цих звукових змін.
Догоряло літо на далеких стернях. Відходив серпень, запаливши
наостанку білі вогні пізніх гречок.
Вже й вересень сурмить у високому небі журавлиними ключами. Скоро
початок навчання в школі. А поки що на узгірку тихо. Молоді яблуньки
тримають на вітах червонобокі яблука, сливи голубіють поміж зеленого листу.
От уже й заплодоносив шкільний сад. Серед осінньої краси саду стоять
невеликі будинки, які кілька років тому бачив у мріях один лише Василь
Олександрович. Головний корпус школи розширився удвічі, навколо будівлі
підросли акації і клени, дикий виноград в’ється при вході, ніби сплетений
самою природою вінок — на щастя (І. Цюпа).
Я - звичайна людина середнього вiку. На перший погляд нIчим не вiдрiзняюсь вiд iнших. У меня русяве довге волосся. Очi блакитного кольору, чорнi брови. Погляд серйозний, але я люблю гумор, тому посмiхаюся взагалi частiше, нiж cумую. У мене високий лоб, що говорить про причепнiсть до точних наук. Зрicт набагато вищий середнього.
Я дуже схожий на свого татка, який був красивою людиною не тiльки зовнi.
Одягаюся згiдно моди, але частiше вдягаю спортивний одяг, так як працюю тренером. Спортивний стиль менi личить.
Висока дзвіниця домінує над територією Софіївського заповідника. Спорудження її зі східного боку собору було продиктоване топографією міста, яка склалася історично,- наявністю Софіївської площі (нині площа Богдана Хмельницького).
Дзвіниця була першою кам'яною спорудою, збудованою на подвір'ї Софіївського монастиря після пожежі 1697 року. Її споруджено в 1699- 1706 роках. У 1709 році біля стін дзвіниці відбулась урочиста зустріч переможців Полтавської битви на чолі з Петром І, тому її часто називають Тріумфальною.
Спочатку споруда була триярусною. Архітектор дзвіниці невідомий. У документах збереглося лише ім'я "кам'яних справ підмайстра" Сави Яковлєва, який брав участь у будівництві. Невдовзі після закінчення будівництва верхні яруси її внаслідок землетрусу почали руйнуватися. В 1744 - 1748 роках дзвіницю відбудовано під керівництвом відомого петербурзького архітектора Й. Шеделя. Два верхніх яруси було розібрано і замість них споруджено нові. Над виконанням ліпного декору фасадів працювали талановиті українські майстри з Жовкви Іван і Степан Стобенські. Нова дзвіниця теж була триярусною. Її вінчав барочний купол з високим позолоченим шпилем.