Позначте місця можливого перенесення слів з рядка в рядок і скоротіть їх. зразок. державний університет — дер|жав|ний уні|вер|си|тет, держ. ун-т. педагогічний інститут, броварський район, 5 гектарів, 60 квадратних метрів, кількість учнів, орудний відмінок, закрите акціонерне товариство, 60-і роки хх
століття, північноат-лантичний хребет, південно-західний, професор красуцький, озеро синевир, дивіться на сто-рінці 17, 450 гривень 70 копійок, станція «хрещатик», вулиця саксаганського, річка дніпро, 500 гектарів, модерновий, історичний, філософський, філологічний.
Поширені речення.
1. Зомліли в сумі сніжно-білі явори.
2. Шумлять бліді берези.
3. Тільки вітер креше іскри по стерні.
4. Купали гострі крила столітні чайки в голубій воді.
5. Я спиняти тебе не буду.
Поширені речення мають крім головних ще й другорядні члени речення.
Непоширені речення.
1. Став Дніпро.
2. Надходить дощ.
3. Одшуміло літо...Одспівало жито.
4. Гроза росла.
5. Ти проходь. Не спиняйся
6. Море бушувало.
7. Завмирає місто. Тишина і спокій. Тільки сніг синіє.
Непоширені речення складаються з граматичної основи.
Коза́к-характе́рник, також коза́к-химоро́дник, коза́к-галдо́вник або коза́к-заморо́чник[1] — назва віщуна, чаклуна на Запорозькій Січі. Займався не лише яснобаченням, але й лікуванням поранених козаків, їх психотерапією та психофізичною підготовкою. Характерник — своєрідний духовний наставник, якого козаки шанували і дещо побоювались, хранитель традицій і таємниць бойового мистецтва запорозького козацтва. За переказами, кошовий запорожців І. Сірко, якого обирали на цю посаду протягом 24 років, був відомим козацьким характерником[2]. Із часом поняття «козак-характерник» надійно увійшло до наукового обігу