Прочитай прислів’я. поясни їх значення. Випиши займенники, які вказують на: а) предмет; б) ознаку; в) кількість, але не називають їх.
Визнач їх синтаксичну роль.
1) Свого горба ніхто не бачить. 2) Не дивись на чоловіка, а на його
діло. 3) Хто хоче збирати — мусить добре засівати. 4) Скільки ніг у гадюки,
стільки правди в брехуна.
Перепишіть речення. Визначте рід, число, відмінок займенників.
1) Є щось святе в словах «мій рідний край». (Л. Забашта). 2) Ми
весь час стоїмо на грані невідомих шляхів майбутніх. (О. Теліга). 3) Любим
нашу рідну мову і не зрадимо її. (Г. Бідняк)
Питання для самоконтролю
Подумати і дати відповіді:
1. Яка частина мови називається займенником?
2. Як змінюються займенники, співвідносні з іменником?
3. Як змінюються займенники, співвідносні з прикметником? з
числівником?
4. Які морфологічні ознаки характерні для займенника?
1. Открыв дверь, она увидела на дворе й свою подругу. (
2. Испуганный и растревоженный, я выскакиваю в затопленный місяною наводнением двор ( обособленное оначення)
3. Тем временем поступил голова, приветливый краснощекий человек ( обособленное приложение)
4. Я не знаю ничего более нежного, кроме березы ( обособленное приложение)
5. Тонкий лист, облетая с желтых деревьев, ложится на плечи ( обособленное обстоятельство)
6. Хлеба, смытые дождем, ярко зеленели ( обособленное определение)
7. На его дворе, вместо наклонной хижины, стоял веселый дом ( обособленное приложение)
8. Розлющивши глаза она увидела перед собой мутное небо ( обособленное обстоятельство)
9. Мир, окутанный красотой, задремал во сне (дієприкметниковий поворот)
10. Ваня, старшая сестра, авжди моя поддержка и опора ( обособленное приложение)
1. Українське поспільство, |поборене у класовій боротьбі|, |з ярмом панщизняної неволі на шиї|, тягло свою долю з глухим ремством.(відокремлені означення: перше узгоджене, виражене дієприкметниковим зворотом, друге (неузгоджене) – іменником із залежними словами)
2. Він йшов у ярмі, |скорившись силі|, хоч часом із гніву очі йому наливались кров'ю, і тоді він хвицав ногами і наставляв роги...
(відокремлена обставина дії, виражене дієприслівниковим зворотом)
3. Старше покоління, |свідок іншого життя|, показувало ще на долонях мозолі від шаблі, |піднятої в оборону народних і людських прав|.
(відокремлена прикладка та відокремлене узгоджене означення, виражене дієприкметниковим зворотом)
4. Пісня волі, |споетизованої, /може/, в дні лихоліття|, чаруючим акордом лунала в серцях молоді, поривала її туди, де ще не чуть кайданів, |скованих на людей людьми|.
(відокремлені узгоджені означення, виражені дієприкметниковим зворотом)
5. На широкі бессарабські степи, |вільні|, |без пана й панщини|, рвалась гаряча уява й тягла за собою сотки й тисячі...
(відокремлені означення: перше узгоджене, виражене одиночним прикметником, друге неузгоджене – іменниками з прийменником)
6. На вільних землях зорганізовані були на втікачів лови, |справжні облави|, |як на вовка або ведмедя|.
(відокремлена прикладка і порівняльний зворот)
Объяснение: