Прочитайте слова, чітко їх артикулюючи. Написати фонетичні транскрипції. Кружці, губишся, молотьба, заквітчаний, дошці, подружці, безжальний, перенісши, бав-ляться, качці, чувашці, тривожишся, джентльмен, запоріжці, тітчин дужка, това-ришці, стараєшся, кігті, народжувати, пачці, знав, гріються, морячці, підживлювати, скотч, розжуй, принісши, вогко, Левченко.
Успішність - одна з найбільш бажаних і проголошуваних цінностей у будь-якому суспільстві. Успішним завжди вважається той, кого інші прагнуть брати за взірець, щоб досягти того ж, що й він, - чи так само навчатися; чи купити такий самий одеколон; чи так само хвацько, не зважаючи на правила, кермувати машиною. А от критерії, за якими суспільство оцінює успішність, не тільки різні в різних країнах, а й залежать від конкретних історичних, культурних та економічних умов, у яких перебуває суспільство на певний момент.
У житті людей, на жаль, трапляються трагедії – маленькі та великі, особисті та масштабні. Ми не застраховані від цього. Причини на те бувають різні, проте одна з найпоширеніших та в той самий час безглуздіших – це людська недбалість. Недобросовісно виконана робота в будь-якій сфері діяльності може мати просто неприємні або й взагалі критичні наслідки, що призводять до смерті людей. Недбала швачка пошиє одяг, що негарно сидітиме на фігурі. Недбалий лікар може зробити з людини каліку, недбалий інженер-будівельник спроектувати будівлю, що буде небезпечною для проживання та оточуючих, недбалий водій на дорозі призвести до аварії. Навіть вдома можна проявити недбалість – не дотримуватися правил безпечного користування побутовим обладнанням, наприклад, - та викликати пожежу.
Що таке недбалість? Це безвідповідальне ставлення до ситуації, яка вимагає обережності та точності. Це той фактор небезпеки, якого можна уникнути, якщо бути уважним. Це проста людська лінь нарешті. Полінився почитати інструкцію до електроприладу – та спалив хату. Подумав «й так згодиться», замішуючи будівельний розчин в невірній пропорції – через місяць стіна тріснула.
А найстрашніше – це недбалість заради наживи. Це коли заради вигоди, прибутку, грошей підприємства економлять на безпеці людей. Це означає байдужість до інших, духовну деградацію. Людей, що йдуть на таку свідому недбалість, не лякає не кримінальна відповідальність, ні тим більш власна совість.
Найвища ціна недбалості – це життя людини, неважливо однієї чи сотень. Це непоправна трагедія, яка стається через безглуздість і якої можна було б уникнути. Саме це викликає найбільше обурення. І навіть це обурення – воно безсиле, бо вже нічого не виправить.
У Карелії через злочинну недбалість потонуло на озері 14 дітей. Під Одесою через недбале ставлення до пожежної безпеки спалахнула пожежа в дитячому таборі – знову загинули діти. Через людську недбалість та халатність ставалися масштабні техногенні катастрофи, що уносили життя тисяч людей. І чим більш техногенним стає суспільство, тим масштабнішими катастрофи та їхні наслідки.
Одну з великих катастроф через недбалість, мабуть, знає кожен. Це історія найбільшого для свого часу пасажирського лайнера «Титанік». Ціла низка недобросовісних дій – від проектування корабля, його будівництва до нестачі рятувальних засобів, перевищення безпечної швидкості у районі айсбергів, пізнє подання сигналу «SOS» - призвело до загибелі більше ніж 1500 людей. Заради чого вони ризикували безпекою людей? Гучних заголовків у газетах, пафосу та грошей. А що отримали?