Розподіліть слова у дві колонки, у першу запишіть займенники, у другу – інші частини мови. Розкрийте дужки. Де(в)чому, де(з) ким, до(де)кого, від(аби)кого, аби(до)кого, аби(з) ким, хтозна (з) ким, з (казна)ким, від(аби)якого, ні(до) чийого, ні(з)яким, ні(в)чому, ні(до) чого, ні (на)якій, ні(в) чиїй, на(хтозна)що, на(що) небудь, хтозна(в)який, на(який)небудь.
Я люблю українську мову.
Ліна Костенко говорить, що нації вмирають не від інфаркту, а спочатку їм відбирає мову.
Не важливо якою мовою ми говоримо, важливіше якою думаємо.
Кожна людина повинна слідкувати за грамотністю своєї мови.
Кожна людина має право спілкуватися той мовой котрой він забажае
Ми повинні поважати свою батківщину
Хто мови своєї цурається, хай сам себе стидається
Слово — не горобець, вилетить — не спіймаєш.
Де слова з ділом розходяться, там непорядки водяться.
Добрим словом мур проб'єш, а лихим і в двері не ввійдеш
Объяснение:
Український народ протягом своєї багатовікової історії створив високохудожню літературу, яка посідає гідне місце в світовій культурі. Українська література має велике суспільно-політичне, пізнавальне і виховне значення, бо в ній показано історію народу, його боротьбу проти соціального і національного гніту, боротьбу за волю та щасливе життя. У літературі правдиво відображена соціальна дійсність: різні етапи життя народу, його надії і прагнення.
Художня література — вид мистецтва, що є одним із наймогутніших засобів пізнання людини, інструментом впливу надійність. Саме література розвиває свідомість людини, її почуття, волю, психіку, формує людський характер — отже, створює особистість.
Письменник узагальнює життєві явища, створює типові образи, виявляючи при цьому своє ставлення до подій. Значення письменника, його творчості, а отже літератури, виявляються у тому, наскільки правдиво виражені інтереси і мрії народу. Художня творчість повинна служити людям. З літературних полотен ми дізнаємося про минуле, про сучасне, бачимо мрії людини. В нашій уяві формуються нові поняття, в душах народжуються не знані досі почуття. Саме літературні твори ми сприймаємо насамперед серцем, а вже потім практичним розумом.