Розставте пропущені розділові знаки.
1. Знав я з першого ж вечора фехтування це те без чого тепер не обійдеться
(Н.Бічуя). 2. Наснився мені чудернацький базар під небом у чистому полі для
різних людей для добрих і скнар продавалися різні долі (Л.Костенко). 3. Небо
прорізали вогняні стріли ударив грім на дорогах знявся вихор закрутився
клубком і помчався в жита (О Десняк). 4. У хаті тепло від печі йде дух
розходиться по всіх кутках (М.Коцюбинський). 5. Дощ поступово затихає
навколо світлішає (Ю.Збанацький).
Плекаймо рідну мову
Мудрі люди кажуть, що немає народу без історії, та це ще більше стосується мови. Мова забезпечує народові неповторність, історичну спадкоємність, зберігає його культуру. Рідна мова є основою родоводу, єднає рід і сім'ю. К. Д. Ушинський відзначав: "Коли зникає мова — народу нема більше!"
Заборона української мови спричинила зникнення у небуття кількох десятків років нашої історії. У житті народу рідна мова й рідний край є нероздільними поняттями. Здавна через мову народ виявляв поняття моральності, а найважливіші з них — вірність і відданість, честь і чесноти, щирість і добро, взаємність, пошана і повага, мир і злагода, дружба і товариськість.
Для того, щоб мова могла прийти нам на до ми повинні постійно дбати про неї. Добру пораду українцям дав М. Рильський у поезії "Мова":