Скільки прийменників вжито у реченні Спав і полковник-чужинець, нічого не відаючи про похід Сулими, і тільки вартові чатували по баштах перегукуючись поміж себе, щоб легше змагатися з дрімотою.
Ця розповідь від моєї матері вона справжня. Мама мені розповіла, що у моєї прабабусі, в хаті, де вона жила, був святий кут, і в ньому висіло багато ікон, які після смерті маминої прабабусі залишилися у її дочки, моєї прабабусі. Прабабуся зуміла зберегти ці ікони, незважаючи ні на що. Особливо дуже важко довелося під час війни, коли німці приходили в село. Вона їх ховала, переживала, щоб їх не знайшли і не забрали, бо дуже дорожила ними. За переказами, ці ікони з'явилися в нашому роду на весіллі, і вважалося, що вони несуть мир і добро в сім'ю. Прабабуся передала ікони своїм дітям: моїй бабусі і її братові і сестрам. Коли прабабуся була дуже старенька, вона строго наказувала своїм дітям зберігати традицію: передавати ікони у спадок своїм дітям, щоб у сім'ях був спокій і благополуччя. І так донині ми передаємо свої цінності з покоління в покоління.
Відповідь:
1. Непорушно стоять дерева, загорнені в сутінь рясно вкриті кра росою.
Дерева - означуване слово, загорнені в сутінь рясно вкриті кра росою - дієприкметниковий зворот. Аналогічно підкреслила і в інших реченнях.
2. Любов до Вітчизни починається з любові до берізки біля рідної хати до стежини на городі, втоптаної дитячими ногами.
3. Біля хати притулився зроблений із хворосту й обмазаний глиною сарайчик.
4. Довкола площі стояли чепурні будиночки, закриті городами й садами.
5. Біля горба було невеличке озерце, сховане в заростях лози.
6. На подзьобаному дощем піску залишилися відбитки його босих ніг.